1108 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 187 1. 



såväl dessa som samtliga öfriga Echinidernas former, så som 

 här blifvit bekräftadt. Hon är icke en hos dessa slägten till- 

 kommen öfvertalig plåt, utan ett normalt skelettstycké, hvilket hos 

 dem under djurets hela lif behåller sin ursprungliga, genom anal- 

 rörets påträngande blott föga förändrade form, medan det hos 

 andra Echinider mycket tidigt förändras till en böjlig betäckning, 

 eller, såsom hos Diadema, aldeles försvinner. Det synes sannolikt, 

 att noggranna undersökningar skola visa, att denna sjelfständiga 

 centralskifva kan återfinnas hos irregulära Echinider i hjessans, 

 hos inånga af dem, Pygurus, Clypeus m. fl., mycket stora, af 

 madreporiten genomträngda medelfält. 



Aflägsnar man den föreställningen, att hjessplätarne äro 

 bihang till könsorganen och centralskifvan till tarmkanalen, ser 

 man denna senare hos unga Echinider i hennes ursprungliga 

 skick, och betraktar man tillika Salenidernas hjessa såsom vore 

 hon hel, icke utskuren af periproctium, då erhåller man en 

 disposition af dessa skelettdelar, hvilkens homologi närmast är 

 att söka hos en Echinoderm af en klass, som anses vida skild 

 från Echinoideernas. Den endast såsom fossil bekanta Marsupites, 

 en Crinoide utan stängel, har i den pol som är motsatt munnens 

 en enda femhörnig skifva tätt omsluten af de fem basalia. Det 

 är samma anordning, som hjessans hos Echinusungen och hos 

 Saleniderna. Centralskifvan och basalia, med öfriga plåtar hos 

 Marsupites, halva strior och rännor, hvilka, vinkelräta mot sutu- 

 rerna, kunna följas upp till plåtens midt och tydligast framträda 

 när hans yttersta kalklag är an frätt. Men detta förhållande är 

 ingen egenhet för Marsupites eller de talrika Crinoideer hos hvilka 

 det förekommer. Undersöker man noggrannt centralskifvan och 

 hjessplätarne hos små Echinider, finner man fullkomligt samma 

 struktur. Den kan redan skönjas på ytan vid påfallande ljus, men 

 är i hög grad tydlig vid genomgående ljus och ändamålsenlig be- 

 handling. Man ser den femhörniga plåten delad i fem triangulära 

 fält, hvilka hafva hans fem sidor till baser, och sina spetsar 

 förenade i hans midt, och den retikulära väfnaden är i hvarje 

 fält så ordnad, att raka och parallela stafvar, vinkelräta mot 



