botnvandene (1625 m. o. h.), mellem Karitind og Pyteggen (1983 

 m. o. h-, det høieste tjeld i Romsdals amt), i skaret mellem dette 

 fjeld og Høgstolen ned til Rendøla, der fulgtes til Rendalssætrene 

 i Tafjord, tilhørende Nordalens prestegjeld i Søndmøre. Ren- 

 dalsvandet („ Lang våndet")*) ligger i en dalkjedel, omgivet af høie 

 fjelde: Svarteggen, Thorsnaas og Naashorn mod syd, Høgstolen 

 mod øst, partiet Skjervløipene, Meleggen og Smaakopeggene mod 

 nord og den langstrakte Røddalseg mod vest. Her botaniseredes 

 paa Skjervløipene, Røddalseggen og de lavere partier af Svarteggen 

 (amtskartets Nibba) ret overfor Rendalssætrene, „Dermaalshaugene". 



Fra Rendalsvandet sænker terrænet sig terrasseformig gjennem 

 Røddals-dalen til Tafjord ved Nordals fjordens bund (15 km.)- Steile 

 skrænter langs den fossende Rendøla (længere nede Røddøla^ afløses 

 her af plateauer med smaavand. Fra Rendalssæteren naar man 

 først nedad Rendalsgjuvet til gaardene Nedre Røddal, paa øst- og 

 vestsiden af Nedre Røddalsvand, derfra langs Nedstedalsgjuvet til 

 gaarden Øien, hvorfra det trange dalføre atter sænker sig brat ned- 

 over til gaardene Heimste Røddal (115 m. o. h.) med et nyt vand, 

 og endelig kommer den sidste sænkning, c. 3 km. fra Heimste 

 Røddalsvand tit f jordbunden langs elvens str^yk. Mit kvarter under 

 en uges ophold i disse trakter var gaarden Nedre Røddal paa vån- 

 dets østside. Foruden de omtalte partier i og henimod Rendalen 

 undersøgtes herfra fornemlig de bratte lier og træløse urer (skred) 

 i Røddals-dalen, specielt paa nord- og østsiden af Nedre Røddals- 

 vand og øiaskredene nedenfor gaarden Øien. Nede ved Tafjord 

 botaniseredes lidt i urerne ved fjordbunden, i lierne opad til gaar- 

 den Muldal (langs Muldalsfossen), paa terrassen mellem denne gaard 

 og Tafjord sæter samt i lien ovenfor Gjeitviken, ret overfor Muldal. 



Fra Nedre Røddal reiste jeg om Heimste Røddal gjennem 

 Kaldhusdalen, der løber parallel med Røddalsdalen, til gaarden 

 Haugen ved Kaldhussætervandet. Ogsaa dette dalføre udmerker 

 sig ved sin terrasseformighed : Bratte bakker og snevre passager 

 langs en fossende elv. Her botaniseredes lidt i lierne under Stor- 

 fjeldet paa dalens østside og paa de i syd liggende kollede fjelde 

 Middagshornet og Saathaugen. Over det sumpige dalføre lllstigen 



*) Smlgn. Keisekart over Sendmere ved Kristofer Randers. 



