212 



forevist den gamle Mrs. Arbuthnott, gjenkjendte hun dem som til- 

 hørende hendes søn, og hun erindrede, at de efter hans død havde 

 ligget henslængte i en bod blandt flere andre rariteter, han havde 

 samlet paa, og som efterhaanden var forsvundne. Det er imidlertid 

 ikke sjelden, at falbydere af oldsager i den tanke, at de derved 

 skal opnaa høiere pris, fortæller, at sagerne er fundne saa og saa 

 dybt i jorden, skjønt man ofte kan have sine sterke tvivl derom, 

 og det i ethvert fald er ganske ligegyldigt, naar gjenstandene er 

 fra nyere tid. 



Mrs. Cochrane havde paa Elverhøi en smuk samling af 

 norske - møbler, navnlig skabe, samt tæpper, husgeraad m. m. for- 

 uden oldsager og kunstindustrigjenstande fra andre lande og ver- 

 densdele. Fra gravfeltet paa Romfo havde hun kjøbt endel glas- 

 perler, 4 pilespidser af jern og et haandtenhjul af grøt- 

 sten (paa undersiden udhulet). Hun havde bl. a. et smukt exem- 

 plar af et slags hestegreier, som tidligere brugtes ved begravelser 

 og nok kaldtes „ stry greier", med flettede lædersnore, tæt nedhæn- 

 gende over hestens sider fra dens ryg. Et lignende opbevares og- 

 saa paa Fale. 



Paa Tofte erhvervede jeg en stenøx med skafthul, der 

 fandtes blandt en nylig afdød gammel mands efterladenskaber og 

 antoges at maatte være funden etsteds i Sundalen eller Ulvundeidet, 

 mandens fødested. 



Paa Romfo var der fundet nogle pilespidser, klinknagler 

 og ringe af jern samt 2 smaa glasperler, hvilke sager jeg lige- 

 ledes indkjøbte. 



Jeg besaa helleristningen ved Gravern, der ligger nede mod 

 elven, antagelig ca. 600 m. fra det vestligste hus paa østre Gravern. 

 (Aarsberetn. 1877 p. 179). Den fremstiller en skibsfigur med ud- 

 svungne stavne, men var af bønderne opfattet som en øx. Den 

 side af den store sten, hvorpaa figuren er indhugget, vender 

 mod o. s. o. 



Paa gaarden Mo paa Ulvundeidet antoges der at være nogle 

 gravhauger oppe paa hjellen. 



