49 



mig overlades til Ejendom imod 800 rdr. som et eqvalent til bispe- 

 stolen, beder jeg underdanigst, at D. Exe. vil have den høje Naade 

 paa beste Maade at recommendere for Hs. M. Den besigtelses og 

 taxations forretning, som og hermed følger, viser noksom, at 

 min hensigt er ingen anden end at blive skadesløs i henseende til 

 en Summa over 3000 rdr., som jeg har kostet paa bygningerne 

 paa denne for min tid øde gaard, der i Mands Minde har ligget 

 for Fæefod og er derved bleven aldeles udmagret, at jeg ei skal 

 melde om de store Omkostninger, som jeg har anvendt paa Jorden 

 selv ved at rydde, gjøre grøvter, optage nyt land, føre gjødning, 

 derpaa anlegge Have, plante Træef, sette gjerder med videre, som 

 kunde udfordres paa denne for mig aldeles forfaldne og meget 

 slette gaard. Skulde den blive min Ejendom, saa fulgte af sig selv, 

 at der, naar jeg gik fra bispestolen, maatte svares Skatter af gaarden. 

 Og da den nu er lagt for 6 Spd., saa vilde Skatterne i sin tid 

 blive saa store, at gaardens pris vilde derved blive saa aldeles for 

 ring, at jeg slet ei kunde ansees som skadesløs i henseende til 

 de store Omkostninger, jeg derpaa har gjort, og fremdeles til mine 

 Landsmænds Opmuntring agter at gjøre, saasom besigtelses og 

 Taxations Forretningen stadfæster, hvorfor jeg underdanigst beder, 

 D. Exe. vilde have den Naade for mig at mage det saa, at gaardens 

 skyld kunde efter taxations Forretningen nedsettes til 3 eller 37-2 

 Spd. Dog, da det er bedre at erholde nogen end ingen skades op- 

 rettelse, saa nødes jeg i følge af min allerunderdanigste Ansøgning 

 at vedblive mit offerte, om det aldeles skulde være umueligt, hvilket 

 jeg dog ei haaber, at gaardens Skyld blev nedsat. D. Exe. kand 

 være forsikret, at denne min allerunderdanigste ansøgning har saa- 

 dan Indflydelse i mine Omstændigheder, at jeg slet ei taaler det 

 Tab, jeg ellers vist vilde have i henseende til mine store Omkost- 

 ninger, og at det vilde være min visse Ruin ei paa nogen Maade 

 at blive skadesløs. Jeg torde heller ei gaae videre med de opsatte 

 bygninger, hvoraf endel ere ikkun V 2 færdige. Jeg har ladet 

 indhegne et stort og beqvemt stykke til en botanisk 

 Have, som jeg smigrer mig med, vil i sin tid blive Norge til 

 honeur og Nytte. Men mine ringe Omstændigheder vilde stanse 

 alt, dersom Berg ei kunde blive min Ejendom, saasom jeg des- 



