ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1878, N:0 2. 13 



et maculis nonnullis obscurioribus ornatis, venis sat late fusco- 

 marginatis, pterostigmate in sexu utroque nigro-fusco vel fusco- 

 ferrugineo, in apice obscuriore; alis posterioribus infumatis, 

 iramaculatis, quam anterioribus pallidioribus; areola discoidali 

 alarum anteriorum quinquangulari, parte discoidali vense ulnaris 

 marginem exteriorem versus flexa duplo vel plus duplo longiore 

 quam parte vense ulnaris cum vena radiali confluente et ali- 

 quanto breviore quam venula transversa discoidali, parte apicali 

 rami furcati interioris vense radialis interioris ab apice usque ad 

 örtum ramuli interioris secundi venae hujus multo longiore quam 

 hoc ramulo; venis omnibus pilis destitutis. Long. c. al. 6 — 7 mill. 



Psocus nebulosus Steph., Tllust. of brit. Ent., vol. 6, pag. 119 

 (1836). — MXachlan, Ent. Month. Mag., vol. 2, pag. 

 229 (1867). 



» similis Steph., Ulust. of brit, Ent,, vol. 6, pag. 120 (1836). 



» variegatus Curtis, Brit, Ent,, vol, 14, fol. 648 (1837). 



» fusctpennis Dalm. in Zett., Ins. lapp., pag. 1053 (1840). 



» infuscatus Rambur, Hist, nat. d. Ins. Névropt,, pag. 319 

 (1842). 



» aßnis Rambur, Hist. nat. d. Ins. Névropt., pag. 320 (1842). 



Temligen allmän på trädstammar; funnen vid Stockholm, i Vest- 

 manland, Östergötland, Vestergötland, Småland. Blekinge och Skåne; 

 i Finland vid Pargas. 



Antennerna nästan längre än vingarne, håriga, mörkbruna med 

 de 2 första basallederna hos hannen, de 3 första hos honan ljusare, 

 gulaktiga. Hufvudet, mellankroppen och bakkroppen hos hannen 

 nästan enfärgadt bruna, hos honan är hufvudet ljusbrunt eller gul- 

 aktigt med mörkare fläckar på hjessan och talrika, långsgående dy- 

 lika streck på pannan, mellankroppen och bakkroppen hos honan 

 ljusare än hos hannen, brunaktiga med flera eller färre små gulaktiga 

 fläckar; benen grågula med mörkare tarser. Vingnerverna bruna 

 med undantag af trakten kring utgångspunkten för inre radialnervens 

 yttre smågren och de omkring diskcellens inre apicalvinkel liggande 

 nerverna, som äro ljusare af mera gulaktig anstrykning. Vingmär- 

 ket mycket utvidgadt mot spetsen, nästan triangulärt. Inre radial- 

 nervens första inre smågren utgår från inre gaffelgrenen ungefär lika 

 lågt eller understundom något längre från samma nervs andra inre 

 smågren än från apicaldelen af ulnarnerven; spetsen af ulnarnervens 

 apicaldel är riktad mot vingens spets. 



