46 PETTERSSON O. HEDELIUS, OM JERNS O. QVICKSILFVERS SP. VÄRME. 



Samma slutsats som vid fråga om termometerfelen kan 

 dragas äfven här: om sluttemperaturen vid försöket blifvit orik- 

 tigt bestämd, så blir resultatet x ändå fullt korrekt, ifall blott 

 misstaget vid vatten- och qvicksilf v er försöket liar skett åt samma 

 håll och ligger något så när inom samma gränser. Till och 

 med om ingen korrektion för värmeförlusterna under sjelfva för- 

 söken användes, skulle man dock få en alldeles riktig bestäm- 

 ning af qvicksilfrets sp. värme, ifall man blott vid bestämningen 

 af vattenkalorimeterns sluttemperatur lemnät en ungefär lika 

 stor värmeqvantitet utan afseende som vid bestämningen af 

 qvicksilfverkalorimeterns temperaturhöjning. 



Om värmefördelningen inom kalorimetern och utstrålningen 

 af värme skedde på samma vis, när kalorimetern är fylld med 

 vatten som med qvicksilfver och båda kalorimetrarnes afkylnings- 

 kurva vore ungefär densamma, så skulle man med den metod, 

 vi beskrifvit, kunna bestämma qvicksilfvers sp. värme med nä- 

 stan obegränsad noggrannhet, ty vi hafva i det föregående visat, 

 att man vid bestämningen af x icke har andra fel att frukta 

 ån korrektions fel i sluttemperaturen, och äfven dessa skulle då 

 elimineras. Men som vi sett. är förloppet under försöken olika, 

 när vatten och qvicksilfver användes, i det vattenkalorimetern 

 behöfver 3 å 4 ggr .längre tid än qvicksilfvertermometern, innan 

 temperaturjemnvigten är fullt återställd, och man kan icke vänta, 

 att de fel, som möjligen begås vid korrektionen skola vara lika 

 i båda fallen. Men mycket af denna felaktighet kan elimineras 

 bort, ifall man med hvarandra jemför sådana vatten- och qvick- 

 silf v er för sök, der felaktigheterna ligga åt samma håll. 



Alla de försök, hvilkas konstanter vi meddelat i tabellen sid. 

 40 och 41, äro anstälcla med lika stor omsorg, och vi hafva intet 

 skäl att föredraga några vissa ibland dem framför de öfriga. 

 Vi se dock, att några af dem lemnat till resultat högre värden 

 på a. och a x än de öfriga. Detta kommer sig af osäkerheten vid 

 korrektionerna, hvilken gör, att de försök, vid hvilka sluttempera- 

 turen blifvit jemförelsevis högre uppskattad, gifva högre värde 

 på a och a x än de öfriga. Om man derföre ordnar vattenför- 



