ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 7 8, N:0 2. 69 



Formförändringar hos växt-trichomer *) kunna 

 l:mo förekomma hos ett och samma exemplar. 



Föränderligheten kan då framkallas deraf, 

 a. att några af de trichomer, som alla ursprungligen äro 

 byggda efter en gemensam typ, måst till följd af sin fortsatta 

 utveckling på en genom växtdelars nära sammanslutning 

 hopträngd plats antaga en annan skepnad än de öfriga, 

 som utväxa på en rymligare. 



Denna anledning till trichomernas formdivergens, som i en 

 föregående uppsats omtalats orsaka stjernhårens förvandling till 

 enkla hår hos Hieracium Pilosella, åstadkommer samma verkan 

 hos följande växter. 



Hieracium vulgatum L. På stam, blad och holkfjäll till 

 denna växt finnas de hos slägtet Hieracium vanliga stjernhåren. 

 De öfversta, stjernformiga cellernas grenar kunna dock hos H. 

 vulgatum företrädesvis på holkfjällen och vid stjelkbladens bas 

 mer än vanligt förlängas. 



Närmare basen af de utslagna rosettbladens skaft såväl som 

 på de ännu outvecklade bladanlagens nedre del och på de korta 

 stängellederna dem emellan finnas alltid men i största mängd 

 tidigt på våren och sent på hösten trichomer, som i utseende 

 betydligt afvika från de vanliga stjernhåren och, såsom oftast 

 inträffar, alldeles öfverensstämma med eller mer och mindre 

 likna de trådlika hår 2 ), som förekomma på motsvarande ställen 

 hos H. Pilosella. 



Hos H. vulgatum uppträda nemligen på förut nämda delar 

 af bladrosetten först och främst samt i största mängd mycket 

 långa, af en enkel cellrad bildade trichomer, fullkomligt lika de 

 citerade. Blandade med dessa och mer tillfälliga, finnas tri- 



1 ) Undersökningen af de växt-trichomer, som i denna uppsats beskrifvas, verk- 

 stäldes våren och sommaren 1876, fortsattes sommaren och hösten 1877, 

 har alltid företagits med lefvande exemplar och oftast blifvit flere gånger 

 upprepad. Af de använda växterna hafva alla utom Hieracium vulgatum, 

 Ulmus montana, Polygonum aviculare och Atriplex hastata, som vuxit vid 

 Göteborg, haft sitt hemvist i den Småländska skogsbygden 4 mil söder om 

 Jönköping. 



a ) Jfr. Öfversigt af Kongl. Vet.-Akad:s Förhandl. för 1876, pag. 58. 



