70 THEORIN, VÄXT-TRICHOMERNAS BENÄGENH. T. FORMFÖRÄNDRINGAR. 



chomer, som bilda en öfvergång mellan de trådlika och stjern- 

 formiga, och hos hvilka den cell, som under vanliga förhållanden 

 skulle stjernformigt förgrenats, först förlänges men sedan får på 

 ena sidan en utstjelpning, hvilken derpå utväxer till en lång 

 tråd (fig. 3). Liksom motsvarande trichombildningar l ) hos H. 

 Pilosella äro de tydliga formförändringar af stjernhår. 



Ännu mer uppenbart och påtagligt synes sambandet vara 

 mellan de stjernformiga och trådlika trichomerna uti bladroset- 

 ten hos Hieracium vulgatum och per analogiam äfven i blad- 

 knoppen hos H. Pilosella, då vid sidan af förut nämda, trådlika 

 hår någon gång sådana trichomer träffas, hos hvilka spetscellen 

 först förlängts men sedan gjort en ansats till att blifva stjern- 

 formig på det sätt, att han i sin o fre ända utvuxit åt 3 skilda 

 håll. Bland dessa cellutskott hafva 2 samma utseende, som 

 man vanligen finner hos stjernhårsgrenarne, men det 3:dje har 

 vuxit ut till en lång, jembred tråd, hvilken liknar de vanliga, 

 trådlika hårens öfversta cell (fig. 5). 



Ytterst sällan uppträda på samma ställe som de föregående 

 äfven andra öfvergångsformer, som bättre än dessa visa stjern- 

 hårens benägenhet att på denna hopträngda plats blifva enkla 

 och trådlika. Sådana öfvergångsformer finnas nemligen ock 

 sammastädes, hvilkas öfversta celler bibehållit sitt egendomliga 

 utseende men på samma gång låtit stjerngrenarne förlängas till 

 trådar, som nästan hafva det ogrenade, trådlika hårets längd 

 (fig- 4). 



Hvem helst som af fig. 5 finner, hurusom den öfversta cel- 

 len hos en öfvergångsform mellan det stjernformiga och trådlika 

 håret hos Hieracium vulgatum i sitt utseende eger något, som 

 påminner om bådadera, eller af fig. 4 lär sig, hurusom hos en annan 

 öfvergångsform den öfversta cellens båda ändar böjts uppåt samt 

 mer och mindre förlängts, kan ej annat än medgifva följande. 

 Den benägenhet hos stjernhåret att låta den hopträngda platsen 

 vid rosettbladens bas inverka på sitt utseende, så att hos mån- 

 gen öfvergångsform den öfversta cellen är stjernformigt förgrenad 

 ') Se fig. 10 i Öfversigten för 1876. 



