80 THEORIN, VÄXT-TRICHOMERNA.S BENÄGENH. T. FORMFÖRÄNDRINGAR. 



Mycket små bladanlag, 1 lin. långa och omslutna af äldre, 

 liafva enkla, flercelliga hår af endast ett utseende, vare sig dessa 

 trichomanlag finnas vid basen eller spetsen af det unga bladet. 

 De utgöras nemligen alla af 3 till 5 jembreda, öfver hvarandra 

 stående och med rikligt innehåll försedda celler. Mellan rosett- 

 bladens slidor och härvarande stängelleder förlängas dessa tri- 

 chomanlag till långa trådar, i hvilkas celler det slemmiga inne- 

 hållet utgöres af fina strimmor eller små klumpar der och hvar. 

 På bladskifvorna och stängeln blifva de korta, uppnå aldrig mer 

 än 2 V ocn någon gång blott ¥ Vj af de trådlikas längd, men inne- 

 sluta, isynnerhet clå de uppträda på det outslagna bladet, en 

 stor mängd af ett slemmigt innehåll, som åtminstone delvis synes 

 aflägsnas från desamma. 



Deras ringa storlek och deras form samt mängden och be- 

 skaffenheten af inneslutet cellinnehåll närma dessa korta tri ch o mer 

 till colletererna. Man skulle derföre känna sig frestad till att 

 förklara den stora skilnad i längd, som förefinnes mellan de 

 långa håren på bladslidorna och de korta på bladskifvan på det 

 sätt, att de senare, som afsöndra alla tillförda näringsämnen, 

 ej kunna nå någon betydligare längd, till hvilken åter de förra 

 hinna, i det de till egen utbildning använda sin näring, funnes 

 ej äfven hos de trådlika, isynnerhet då de sitta på större men 

 ännu outslagna blad, ett ganska tydlikt, slemmigt innehåll, och 

 kunde man ej stundom förnimma ett klibbigt ämne sammanhålla 

 trådarne. Dessa omständigheter tyda nemligen derpå, att de 

 trådlika trichomerna vid bladbasen behållit qvar något af den 

 egenskap af colleterer, som tillkommer de korta på bladskifvorna 

 och stängeln. 



Emedan de trådlika ej bilda med afseende på sin funktion 

 en fullkomlig motsats till de korta trichomerna, så är det san- 

 nolikt, att de förra, placerade på ett annat ställe, skulle blifvit 

 korta colleterer, hvarföre den bästa förklaringen af deras längd 

 erhålles, om man antager, att de trådlika, pressade mellan tätt 

 sammanslutna växtdelar, tvingats att ständigt förlängas längs 

 efter bladslidorna samt att ikläda sig den form, som är gemen- 



