54 SEKRETERARENS ÅRSBERÄTTELSE. 



och Ingeniör E. Scholander. På detta sätt blef det möjligt 

 att på den korta tiden af en månad under sistlidne sommar 

 ganska fullständigt undersöka värmets och salthaltens fördelning 

 inom hela det vattenområde, som sträcker sig från nordligaste 

 ändan af Botniska viken till en linie dragen mellan Skagens 

 udde och Arendal i Norge. Undersökningarne utfördes i rikt- 

 ningen af 34 på förhand valda linier, af hvilka flertalet sträckte 

 sig ungefär vinkelrätt från svenska landet till den motsatta 

 kusten. Ofver 1,800 mätningar af vattnets värmegrad på olika 

 djup blefvo dervid gjorda och ungefär lika många vattenprof 

 insamlades, äfvensom ett betydligt antal prof af hafsbottnens 

 beskaffenhet upptogos, andra iakttagelser oberäknade. Bearbet- 

 ningen af det särdeles rikhaltiga undersökningsmaterialet är visser- 

 ligen påbörjad, men kommer att kräfva en rymlig tid och för- 

 stärkta arbetskrafter. Den förändrade anordningen af dessa 

 undersökningar har haft till naturlig följd, att det för året be- 

 viljade statsanslaget varit otillräckligt; med anledning hvaraf, 

 och då årets arbeten fullt motsvara dem, som ursprungligen varit 

 afsedda för två år, Kongl. Maj:t täckts på Akademiens under- 

 dåniga framställning medgifva, att, med inställande af 1878 års 

 undersökningar, det för dem bestämda anslaget må användas till 

 betäckande af 1877 års brist. 



De af Doktor Hj. Stolpe under flera år med synnerlig 

 framgång bedrifna arkeologiska undersökningarne på Björkö i 

 Mälaren hafva fortgått äfven under sistlidet år, hvars skörd af 

 funna fornsaker varit särdeles rikhaltig och upplysande. Enligt 

 Dr Stolpes till Akademien lemnade meddelanden omfattade 

 årets undersökningar hufvudsakligeu den af honom hösten 1876 

 upptäckta, mellan den så kallade borgen och svarta jorden be- 

 fintliga begrafningsplats, som utmärker sig derigenom att alla 

 liken der äro obrända. Af de 154 grafvar, som derstädes blifvit 

 undersökta, voro de flesta smala och långsträckta och innehöllo 

 spår af kistor, som alla hade samma form, medan de öfriga 

 grafvarne voro stora och nästan qvadratiska saiht oftast inne- 

 höllo en af smäckrare stockar timrad kammare. Att grafvarne 



