4 CLEVE, OM NÅGRA DERIVAT AF ^-DIKLORNAFTALIN. 



Analyserna gåfvo följande resultat: 



a. 0,5015 gr. gaf 0,8 1 85 gr. C0 2 och 0,io4 5 gr. H 2 0. 



b. 0,33io gr. gaf 0,5405 gr. C0 2 och 0,0735 gr. H 2 0. 



c. 0,3236 gr. gaf efter glögning med kalk 0,2 1 65 gr. AgCl. 



d. 0,308 5 gr. gaf 0,2 030 gr. AgCl. 



e. 0,45 7 gr. gaf. 9,3 kub. c. qväfgas mätt öfver vatten af 

 16° och under bar.trycket 765 m.m. 



I procent göra dessa värden; 



a. b. c. d. e. 

 C 44,51 44,53 



H 2,3i 2,16 



N - 2,38 



Cl 16,54 16,27 . 



Af dessa siffror framgår otvätydigt att den analyserade 

 produkten var en blandning af monoklor f talsyra och monoklor- 

 ?iitroftalsyra, ty kol- och klorhalterna förhålla sig i det närmaste 

 som 8 : 1. Då produkten var en blandning tjenade det till intet 

 att söka framställa anhydrid af ftalsyran och bestämma dess 

 smältpunkt. Vid ett föregående försök erhölls genom oxidation 

 af jj-diklornaftalin en monoklorftalsyra, som vid analys gaf 18, 1 7 

 proc. klor. Då den rena syran C 6 H 3 Cl(COOH) 2 innehåller 17,7 0, 

 var den analyserade syran antagligen fri från nitroftalsyra. Deraf 

 beredd anhydrid hade smältpunkten 89°. 



Af de ofvan anförda försöken framgår otvifvelaktigt att 

 vid 7j-diklornaftaIins oxidation till ftalsyra en kloratom aflägs- 

 nas på samma gång som två kolatomer, hvadan de bägge klor- 

 atomerna måste stå i olika benzolringar, hvilket är högst ovän- 

 tadt, då smältpunkten hos ?;C 10 H 6 C1 2 är så låg som 48°. 



7]-Diklornitronaf talin, C ]0 H 5 N0 2 C1 2 , bildas lätt och såsom 

 hufvudsaklig produkt om ^-diklorna ftalin löses i isättika och 

 lösningen i köld blandas med rykande salpetersyra. Man er- 

 håller snart nitroprodukten i form af gula kristallnålar, hvilken 

 renas genom kristallisering ur alkohol och isättika. Den bildar 

 guldgula fina, böjliga nålar, lättlösliga i varm isättika och. i 

 alkohol. Smältpunkten var konstant 120°. 



