ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 7 8, N:0 5. 5 



Analys : 



0,3800 gr. gaf 18,6 kub.c. qväfgas, mätt vid 15° Öfver vat- 

 ten. Barometertrycket var 750 m.m. 



0,2963 gr. gaf vid förbränning 0,54 5 gr. C0 2 och 0,06 25 

 gr. H 2 0. 



0,2805 gr. gaf 0,3320 gr. AgCl. 



I procent: 



Funnet, Beräknadt. 



C. 50,15 49,59 



H 2,34 2,07 



N .--- 5,63 5,78 



CJ._ 29,26 29,34 



O . .. 12,62 13.22 



100,00 100,00. 



Med denna nitrodiklornaftalin äro tvänne isomeriska för- 

 eningar bekanta nämligen nitro-/?-diklornaftalin, erhållen af Wid- 

 man genom nitrering af den vid 68° smältande ^-diklornafta- 

 linen, och nitro-y-diklornaftalin, erhållen af Atterbeeg genom 

 nitrering af y-diklornaftalin (stpkt. 107°). Den af Widman 

 framstälda föreningen smälter vid 92°, den af Atterberg er- 

 hållna har smältpunkten 142°. 



Genom reduktion af ^-diklornaftalin medelst tenn och salt- 

 syra erhålles r\- diklor na jtylamin. Oaktadt således en kloratom 

 och nitrogruppen nödvändigt måste stå i samma benzolring, 

 bildas ej monoklornaftylamin. Produkten af tenns och saltsyras 

 långvariga inverkan på nitroderivatet var ett hvitt, i fina mi- 

 kroskopiska nålar kristalliserande klorvätesyradt salt. Tenn- 

 klorurdubbelsalt erhölls icke. Det i luftförtunnadt rum torkade 

 klorhydratet gaf vid analys 



0,19 48 gr. lemnade 0,3 230 gr. AgCl. 



I procent: 



Cl , 41,oo. 



Formeln: C 10 H 5 C1 2 NH 2 . HCl fordrar 42,8 6. 

 Klorhalten utföll således ansenligt för låg, hvilket bör till— 

 skrifvas den lätthet, med hvilken salterna af basen sönderdelas. 



