QFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1 8 7 S, N:0 5. 13 



I procent: 



Funnet, Beräknadt La 2 2 Cl 2 . 

 a. b. 



La 72,55 73,19 72,97 



Cl 18,82 18,22 18,63 



O - (8,63) (8,59) 8,40 



100,00 100,00 100,00. 



Den af Frerichs & Smith uppgifna formeln är således riktig. 



Lantan- och didymhypoklorit. Frerichs och Smith 

 uppgifva, att de erhållit underklorsyrliga salter af formeln R(0C1) 3 , 

 genom att behandla hydraten, uppslammade i vatten, med klor- 

 gas, hvarefter de afdunstade den filtrerade lösningen i vattenbad. 

 Att underklorsyrliga salter ej på detta sätt kunnat erhållas är 

 uppenbart, och någon experimentel vederläggning erfordras icke. 

 De uppgifva att didymsaltet löstes i klorvätesyra, men anföra 

 ej om klorgas dervid utvecklades. 



Basiskt lantan- och didym sulfat. Genom fällning af 

 lantan- och didymsulfat med ammoniak skola enligt Frerichs 

 & Smith basiska salter 2R 2 3 , 3S0 3 , 3H 2 bildas. Redan 

 deraf att lantanoxiden är vida mera positiv än didymoxiden kunde 

 man ega skäl misstänka att de bägge basiska salterna ej kunna 

 vara lika sammansatta. Dessutom äro basiska salter med sådan 

 sammansättning af sexatomiga baser högst osannolika. Jag 

 fälde derför mycket utspädda lösningar af didym- och lantan- 

 sulfat med ett ringa öfverskott af utspädd ammoniak, tvättade 

 hastigt de hydratiska fällningarna genom dekantering, löste dem 

 i klorvätesyra, hvarpå lösningarna halfverades. I den ena hälf- 

 ten bestämdes svafvelsyra, i den andra oxiden. Om halten af 

 syra och oxid beräknas på vattenfria salter, erhölls som resultat 



sammansättningen för 



Didymsaltet. Lantansaltet. 



R 2 3 87,64 91,23 



S0 3 12,36 8,77. 



Förhållandet mellan Di 2 3 och S0 3 är 5:3 mellan La 2 3 

 3 : 1. Således voro fällningarna högst betydligt mer basiska än 

 Frerichs & Smith uppgifva. 



