(1) 



ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1878, N:0 7, 9 



f^'-^r — = - 'l r (+ C,- B,)- („ - jjK 



- prC" + pqB' — qy + rß + L 



+ gr C" — pg^å' + py — ra + M 



*«>->*-**+* =M + A - A] + fe - ?<7)C 



+ pr A' — gr.5' —pß + qa + A 7 „ 



I dessa likheter har man begagnat följande beteckningar: 

 (A 2 = 2(t/* + z*)dm 



(I) Ä, = 2(> 2 + ,Z 2 )dm 



lc 2 = 2(as 2 +f t )dm. 



( A' = 2yzdm 



(II) 5' = Z-^dm 

 I C = —xydm. 



(in) j, = *(,£-.£)*» 



^ / dy dx \ 7 



Masselementet i punkten #?/*: har härvid betecknats med dm. 

 Komponenterna af yttre krafter skola vi nu beteckna med 

 X, Y och Z, då vi erhålla följande värden: 

 L = 2(yZ-zY) 

 M = 2{zX—xZ) 

 N = 2(xY—yX). 

 Vi skola vid detta tillfälle likväl ej taga några andra krafter 

 i betraktande än dem, som härröra af vattnets friktion mot den 

 fasta jordkroppen; vi antaga dervid, att dessa krafter äro propor- 

 tionela mot den relativa ändringen af vattenpartiklarnas läge, 

 och sätta derföre, i det o antages beteckna en konstant faktor, 



v dx 



X = °Tt 



Y = °dt 



dy_ 

 dt 



ry dz 



Z = G Tt- 



