16 GYLDÉN, ROTATIONSLAGARNE FÖR EN FAST KROPP. 



hvilkét antagande för öfrigt torde falla af sig sjelf, då a och b 

 förutsättas vara lika stora. 



För vinnande af korthet beteckna vi nu 



" -*<—-' "'-mW 1 



ha 



1 + 



{C-A)(l-h) A + h{C-A 



y. 



= k 



A+h(C-A) 1 _ (C-A)(l-h) 

 [A + h(C- A)Y 

 (C-A)(l-h) 



[A + A (C - A)] 2 - ha {C -Å)(l- h) 



och erhålla då: 



i d P 

 — = — nq — xp 



(4) i dt 



Dessa eqvationer leda till följande: 



dp da / <> , <>\ 



dp da / <> . i\ 



deraf följande integral omedelbart framgå: 



— 2y.t 

 p 2 + q 2 = c-e 



— = tans (ut + é), 

 p M / 



i det vi med c och e beteckna de tvenne integrationskonstan- 

 terna. 



Tydligen motsvaras dessa resultat af följande likheter: 



p = c Cos ((.it + &)e 



q = c Sin (ut + s)e 



Vända vi oss nu åter till den geologiska sidan af vår under- 

 sökning, så böra vi först och främst erinra oss, att differensen 

 C — A, om densamma äfven ursprungligen varit mycket liten, 

 i följd deraf att vattnet oafbrutet lösgör partiklar från den fasta 

 jordkroppen, dock småningom måste ökas och slutligen uppnå 

 ett gränsvärde; vidare att qvantiteten h minskas, under det att 



