6 PETTERSSON, OM QVICKSILFVERS SPEC. VÄRMES FÖRÄNDERLIGHET. 



taga vid högre värmegrader, aftager ganska betydligt, sä att 

 detsamma är 



vid 0° = 0,03336 l ) 



mellan 19°, 7 och 49°, 6 = 0, 03312 



» 25°, 5 » 142°, 2 = 0,03278. 



Af dessa båda värden beräknar Winkelmann konstanterna i 

 formeln 



c = c +'at 



t o 



som skall uttrycka lagen, h varefter Hg:s spec. värme förändras 

 med temperaturen och finner sålunda 



a = — 0,ooooo69. 



I fall qvicksilfrets spec. värme aftager så mycket för hvarje 

 grad Celsius, som detta tal utvisar, ett aftagande, som på 0° 

 till 100° skulle utgöra mer än 2 % af hela värdet af spec. vär- 

 met, så skulle qvicksilfver icke kunna användas vid kalorimetri- 

 ska försök, utan att man kände dess spec. värme särskildt vid 

 den temperatur, vid hvilken experimentet anställes. 



Men öfver detta söker man förgäfves upplysning både hos 

 de äldre experimentatorerna och hos Winkelmann, ty ingen 

 af dessa har uppgifvit något värde på qvicksilfrets spec. värme, 

 som gäller för en viss temperatur, utan blott medelvärden för 

 ganska vidt skilda värmegrader, och i afseende på spec. värmets 

 föränderlighet vid olika temperaturer äro deras uppgifter om 

 koefficienten »a» både angående dess värde och dess tecken all- 

 deles motsatta. Vi hafva sökt utreda dessa frågor 



1) genom att bestämma qvicksilfrets spec. värme vid unge- 

 fär 0° C. Det visade sig 2 ), att qvicksilfvers spec. värme mellan 

 0° och + 5° C. uttryckes genom talet 



0,033266. 



2) genom att upprepa Winkelmanns försök om spec. vär- 

 mets förändring med temperaturen i förändrad form och inom 



') Vi förbigå här de båda första försöks serie ma, som Winkelmann sjelf anser 

 för oriktiga, och. som visat ett ändå starkare aftagande af spec. värmet, och 

 referera endast den sista. 



2 ) Pettersson och Hedemus : Om jerns och qvicksilfvers spec. värme p. a. s. 





