ö PETTERSSON, OM QVICKSILFVERS SPEC. VÄRMES FORANDERLIGHET. 



det detta gjutes i kalorimetern, och denna förlust, som till sin 

 storlek icke gerna kan beräknas, är så mycket större, ju högre 

 luftbadets temperatur är. 



Vi hafva anställt flera försök på det sätt, att luftbadet, 

 hvaruti qvicksilfret befann sig, icke alls upphettades utan egde 

 den omgifvande luftens temperatur, under det kalorimetern som 

 vanligt befann sig vid 0°. Under dessa förhållanden kunde 

 qvicksilfret icke lida någon värmeförlust, när det öfverfördes 

 till kalorimetern. Vi anställde dessa försök i början af denna 

 sommar, då temperaturen i rummet var ungefär 16° C. Ingen 

 förändring i spec. värmet kunde iakttagas vid dessa försök, och 

 vi anse derför, att, om verkligen qvicksilfrets spec. värme mellan 

 + 5° och + 16° C. är större eller mindre än mellan 0° och 

 + 5° C, hvilket värde (0,03366) vi tagit till utgångspunkt vid 

 våra försök, så är denna skilnad så obetydlig, att den icke kan 

 upptäckas genom blandningsmetoden. De afvikelser från värdet 

 0,033266, som vi iakttogo, ligga helt och hållet inom gränserna 

 för operationsfelen, hvilkas inflytande vi bemödat oss att utröna, 

 och om hvilka vi senare skola utförligare orda. Senare an- 

 ställdes försök, hvarvid qvicksilfret i luftbadet upphettades till 



+ 25° C. och till + 33° till 38° C. Resultaten af dessa för- 



» 



söksserier meddelas i följande tabell. 



Konstanterna vid samtliga försöken äro: 



Hg:s spec. värme mellan 0° och + 5° C. = 0, 033266. 



Kalorimeterns + omrörarens vigt vid försöken: 



I, II, III........... = 48,2158 gr. 



IV, V = 46,oii4 » 



VI..... = 47,5oo » 



VII = 48,2158 » 



VIII, IX, X, XI, XII = 47,700 » 



Vigten af termometerns qvicksilfver = 25,04 gr.; termometer- 

 glasets vigt = 2,2 5 gr. 



