10 PETTERSSON, OM QVICKSILFVERS SPEC. VÄRMES FÖRÄNDERLIGHET. 



Dessa försök gifva, såsom lätt inses, ett alldeles olika re- 

 sultat mot Winkelmanns (sid. 6). I den af Winkelmann 

 uppställda eqvationen: 



c = c o + ai 

 skulle enligt våra experiment koefficienten a icke blott blifva 

 mycket mindre utan äfven -få motsatt tecken mot den af Win- 

 kelmann angifna. Eller med andra ord: förändringen af qvick- 

 silfvers spec. värme med tilltagande temperatur är -mycket obe- 

 tydligare och sker åt motsatt håll, mot hvad Winkelmann 

 funnit. A andra sidan inser man, att vi icke på grund af 

 ofvanstående försök kunna uppställa någon formel, som angifver 

 lagen för spec. värmets variation med temperaturen, dels emedan 

 försöken endast sträcka sig från 0° till ungefär 36° C, och dels 

 emedan denna variation är så liten, att den medelst blandnings- 

 metoden visserligen kan upptäckas men icke numeriskt bestämmas. 1 

 På grund af uppgifterna i ofvanstående tabell är det lätt 

 att uppställa de eqvationer, hvarur specifika värmet uträknas. 

 Oin vigten af qvicksilfret i kalorimetern betecknas med m 

 och » » » » luftbadet » » m x 



Kalorimeterns vattenvärde » » p 



termometerns » » » l 



så är qvicksilfrets spec. värme »#» i medeltal mellan tempera- 

 turen 6 och ö x 



[m . 0,033266 + p + l] [J, — t] 



Differentieras denna eqvation successivt i afseende på de in- 

 gående qvantiteterna ra, m x , 6 o. s. v. så erhållas formler, hvilka 

 kunna användas till att uträkna det inflytande försöks- och 

 observationsfel utöfva på resultatet. De fel man hufvudsakligen 

 har att taga i betraktande äro 



I. Vägningsfel vid bestämningen af qvantiteterna m och 

 m v Differentieras ofvanstående eqvation i afseende på m eller 

 rn x och för öfrigt konstanterna ur försöket I, sådana de äro 

 uppgifna i tabellen, insattes i formeln, så finnes, ifall man sätter 

 dm = 1 gr. och dm l = 1 gr., 



