12 PETTERSSON, OM QVICKSILFVERS SPEC. VÄRMES FÖRAN DERLIGHET. 



inses, huru vigtigt det är för resultatet, att riktigt bestämma 

 och korrigera sluttemperaturen vid försöken; beräkningen visar, 

 att redan ett misstag om 0°,0 2 C. förändrar 4:de decimalen i 

 värdet af spec. värmet. Detta är i sjelfva verket blandnings- 

 metodens svaga punkt, h vilken gör, att noggranheten äfven af 

 de sorgfälligaste bestämningar icke kan gå öfver en viss gräns. 

 Visserligen blir, när blandningsmetoden utföres med qvicksilfver, 

 korrektionen af sluttemperaturen eller den qvantitet, som skall 

 tilläggas den verkligen aflästa sluttemperaturen å för att erhålla 

 den beräknade ö\, mycket obetydlig [i våra försök varierar den 

 mellan 0°,oi5 och 0°,02], men den vilkorlighet, som dock i alla 

 fall vidlåder korrektionen, gör att öfverensstämmelsen mellan 

 de enskilda försöken icke alltid sträcker sig till och med 4:de 

 decimalen. 



I afhandlingen om jerns och qvicksilfvers spec. värme hafva 

 vi (sid. 48) inlåtit oss på en kritik af gränserna för blandnings- 

 metodens noggranhet, när den utföres med vatten och med qvick- 

 silfver. Vi hänvisa till denna kritik, emedan resultaten af den 

 närvarande undersökningen bekräfta de åsigter vi derstädes 

 yttrat: nemligen att den gräns, inom hvilken öfverensstämmelse 

 mellan alla de enskilda försöken i en och samma serie kan vän- 

 tas, när metoden utföres med qvicksilfver, är ungefär 0,6 5 % af 

 värdet å det sökta spec. värmet. Försöken VII, VIII, XI, X, 

 XI, XII i ofvanstående tabell tillhöra alla samma serie, och 

 största skilnaden i resultaten (mellan X och XI) är = 0,5 8 8 % 

 af spec. värmet vid 0° (0,033266). När vatten användes i stället 

 för qvicksilfver, blifva differenserna mellan de enskilda försöken 

 större, ofta 0,7 5 % och deröfver, såsom lätt inses, om man 

 jemför t. ex. Regnaults försök med hvarandra. Endast i ett 

 fall, som vi utförligt diskuterat i afhandlingen om jerns och 

 qvicksilfvers spec. värme, kan man medelst blandningsmetoden 

 ernå en större precision i bestämningarne, i det korrektionsfelen 

 elimineras, och sålunda är det värde, som tjenat till vår utgångs- 

 punkt, nemligen Hg:s spec. värme mellan 0° och + 5° C. be- 

 stämdt, i en serie af 10 försök, hvilkas resultat icke afvika mer 



