ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAU 1878, N:0 9, 31 



säger, »die Scheidung präcis und deutlich beschrieben ist», en 

 tor antiraonens fullständiga afskiljande sä utomordentligt bety- 

 delsefull omständighet icke finnes anförd, som att vätskan först 

 efter 24 timmars förlopp affiltrerades. Denna uppgift förekom- 

 mer nämligen först under ett bland de bilagda försöken. Afven 

 finner man ingenstädes angifvet, huru mycket svafvelkalium man 

 vid reaktionen måste använda. Mina qvantitativa försök lemna 

 visserligen i detta vigtiga hänseende nödig upplysning, men icke 

 desto mindre förehåller man mig, att jag ej »durch ein paar 

 qualitative Vorversuche die anzuwendenden Verhältnisse der zur 

 Scheidung zu benutzenden Materialien festgestellt habe»! 



Herr Bunsen tror sig kunna antaga, att jag förvexlat den 

 ofvan sid. 1 citerade reaktionen med det omedelbart derpå »klart 

 och tydligt beskrifna» förfaringssättet sjelft. Derpå behöfver jag 

 endast gifva följande svar. Försåvidt. man får tillmäta de ofvan 

 sid. 1 ur hans afhandling ordagrannt återgifna orden deras van- 

 liga betydelse, är väl dermed blott sagdt, att svafvelantimon och 

 svafveltenn äro olösliga i kaliumbisulfit, svafvelarsenik deremot 

 lösligt, och att hans qvantitativa metod grundar sig derpå; ur 

 alla utförliga kemiska handböcker finner jag det bekräftadt, att 

 en dylik uppfattning också är allmänt rådande x ). Sedan jag 

 nu genom två försök visat, att denna aippgift livad svafvel- 

 antimon vidkommer icke är riktig, tror jag mig fortfarande 

 kunna vara berättigad till det påståendet, att den förutsättning, 

 som ligger till grund för hans förfarande, i sjelfva verket icke 

 är grundad. 



För att pröfva alla de reaktioner, hvilka vid i fråga varande 

 metod tagas i anspråk, återstod ännu att undersöka arsenik- 

 trisulfidens förhållande till kaliumbisulfit och svafvelsyrlighet. För 

 detta ändamål afvägdes i 



Försök XIII 0,2295 gr. ren As 2 S 3 , löstes i litet ammoniak, 

 fälldes derur åter med chlorvätesyra, behandlades genast med 



') Se t. ex.: Fehling, Neues Handw. d. Ch. I. 663; Fresenius, Anl. z. qu. 

 ek. An. 13:te Aufl. 181; Graham-Otto, Lehrb. 4:te Aufl. III. 552; H. Kose, 

 Handb. ed.; Fjnkener, II. 419, 424; Würtz, Diet. I. 416. o. s. v. 



