ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FORIIANDLINGAlt 1878, N:0 9. 33 



fall uppkommande kaliumhyposulfitet icke förslår, for att full- 

 ständigt afskilja svafvelantimon. Eller med andra ord: enligt 

 min erfarenhet är det, såsom jag redan i min förra uppsats 

 framhållit, en nödvändig förutsättning för svafvelarsenikens lös- 

 lighet, att blott en mycket ringa mängd hyposulfit får bildas i 

 lösningen; svafvelantimonens fullständiga afskiljande fordrar der- 

 emot ett mycket betydande öfverskott deraf; dessa särskilda 

 förhållanden kan man nu omöjligen åstadkomma på en gång och 

 i samma lösning och jag tror det der före icke vara möjligt, att 

 enligt det äldre Bunsenska förfaringssättet skilja antimon och 

 arsenik från hvarandra. 



Man skulle väl också kunna falla på den förmodan, att det 

 i fråga varande förfarandet aldrig tagits i anspråk vid en veten- 

 skaplig undersökning, då man derigenom blott erhåller så otill- 

 fredsställande resultat, att det omöjligen kunnat undgå en upp- 

 märksam kemist. Derom vittnar ock den anmärkning, som 

 Professor Fresenius vidfogat min förra i Zeitschrift für analy- 

 tische Chemie J ) återgifna uppsats, att hans lärjungar vid sina 

 ofningsanalyser enligt denna metod blott kunnat erhålla oriktiga 

 resultat. I sin sista afhandling yttrar dock Herr Bunsen s. 

 309 : s »In der That habe ich, so lange ich mich der in Frage 

 stehenden Methode noch bediente 2 ), bei genaueren Bestimmungen 

 niemals unterlassen, auf einen möglichen Arsenikgehalt in der 

 Antimonfällung Rücksicht zu nehmen». Efter denna förklaring 

 och då det ej i ett enda fall lyckats mig att vinna en arsenikfri 

 antimonfällning, förblir det mig svårt att begripa, att den skarp- 

 sinnige forskaren icke äfvenledes har funnit, att hans metod 

 endast medför sådana otillfredsställande resultat, och denna svå- 

 righet' blir derigenom icke mindre, att han i fortsättningen af 

 sin polemiska uppsats har att meddela en helt ny metod för de 

 bada metallernas qvantitativa åtskiljande och tillika uttryckligen 

 förklarar, att han ej vidare begagnar sitt äldre och osäkrare 

 förfaringssätt derför. 



') B. 16. 417. 



2 ) t)et vill väl säga ända till 1878. 



Öfvers. af K. Vet. Äkad. Förh. Arg. 35. N:o 9. 



