16 THEORIN, OM VÄXTEKS TAGGAR OCH BORST. 



på Uhlworms under rubriken V, medan taggarne hos R. pim- 

 pinellifolia och de af SucKOW uppräknade i^osa-arterna på 

 Rauters schema måste inrymmas under A II 2 och på Uhl- 

 worms under rubrik III eller, om de utvecklas på en jem- 

 förelsevis äldre växtdel, kanske under rubrik IV. 



Man behöfver endast känna förut nämda i?osa-arters taggar 

 för att genast slå alla tankar ur hågen på att försöka åstad- 

 komma, åtminstone för närvarande, en indelning af växtens 

 taggar och härmed beslägtade växtbildningar. 



Rubus idaeus ^) L. 



Pl. I, Figg. 1-7. 



Af det föregående kunna vi inhemta, att hos olika Rosa- 

 arter taggar, som väl till storlek kunna vexla, men dock alla 

 hafva samma form och alltid nämts med samma namn, kunna 

 ega sitt ursprung från olika väfnader. Samma förhållande tyckes, 

 om vi få tro författarna, ega rum med taggarne hos några 

 Ruhus-diYtQx . 



SuCKOW anför nemligen, att han om taggarnes hos Ruhus 

 australis och ccesius utvecklingsförlopp kommit till samma re- 

 sultat, som han erhållit vid undersökning af taggarnes utveckling 

 hos Rosa centifolia m. fl., men tillägger dock, att han hos Rubus- 

 arterna ej kunnat följa taggarnes utvecklingsförlopp så noga 

 som hos i?osa-arterna. Uhlworm åter säger, att hos Ruhus 

 Hofmeisteri och idceus taggarne leda sitt ursprung uteslutande 

 ur epidermis och alls icke ur det underliggande parenchymet. 

 De undersökningar, jag anstalt för att utröna utvecklingsförloppet 

 hos R. idcei taggar, visa, att sjelfva taggen bildas ur epidermis, 

 utan att såsom hos Rosa pimpinellifolia några periblemceller 

 jemförelsevis tidigt skjuta upp i honom, men att det dock, sedan 

 taggen till god del är utbildad, under honom uppstår en dyna, 

 som består af uppvuxna celler, härstammande dels från de i 

 jemnhöjd med taggens bas ursprungligen belägna epidermiscellerna 

 och dels från det under honom varande parenchymet. 



') Undersökta exemplar hafva växt vilda vid Göteborg. 



