ÖFVEESIGT AP K. VETENSK. AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:Ü 1. 21 



komma, ty på ingen växtdel kan man påträffa en enda yngre 

 tagg, utan att denne i sin spets uppbär ett glandelhår. De 

 långskaftade glandelhåren (fig. 8), om hvilka förut varit tal, 

 uppamma deremot aldrig några taggar under sig. Med tiden 

 underkastas skaftets nedersta celler en vertikal delning, så att 

 detta synes stå liksom på en fot, hvilken dock ingalunda kan 

 få namn af en dyna, enär inga periblemceller och inga andra 

 öfverhudsceller än den, hvarur glandelhåret uppstått, deltaga i 

 bildningen af denna fot. 



Afven hos Solanum ferox skola kortskaftade glandelhår 

 förekomma, hvilka liksom de korta glandelhåren hos Sol. citrulli- 

 folium under sig uppdraga taggar. Utan att med några figurer 

 förtydliga sin framställning beskrifver SUCKOW de förändringar, 

 som försiggå hos eller i närheten af de korta glandelhåren hos 

 Sol. ferox på följande sätt. Sedan den nedersta af skaftets 

 celler delats i 4 bredvid livarandra stående celler, utväxer hvar 

 och en af dessa till spetsiga, långs efter växtens yta liggande hår. 

 Under hela denna konstigt sammansatta trichombildning alstrar 

 det underliggande parenchymet en dyna, som, utvuxen, är en af 

 de hos arten allmänt förekommande taggarne, i spetsen på hvilka 

 något af de omtalade håren qvarsitter, och från hvilkas sidor 

 liknande hår under utvecklingen framväxa. 



Med taggarnes utveckling hos dessa båda Solanum-SiYiQX 

 öfverensstämmer ock till en viss grad taggarnes utvecklingsförlopp 

 hos Cucurbita Pepo, Ecbalium agreste och Cucumis sativus ^). 

 Hos dem alla uppstår det först ett enkelt, af en cellrad bestå- 

 ende hår. Dettas basalcell delas vertikalt, höjes upp och drager 

 då med sig närstående dermatogencellér. Samtidigt börjar peri- 

 blemet att växa fram under de uppskjutna öfverhudscellerna, 

 hvarefter celldelning försiggår antingen lika ofta i de båda sla- 

 gen af celler eller öfvervägande i öfverhudscellerna. Men å 

 andra sidan finnas betydliga olikheter mellan »So/a?iiim-arternas 

 taggar och taggarne hos Echalium m. fl. Hos de senare utgör 

 det forna håret taggens öfre hälft om ej dess öfre två tredje- 

 ') Jfr Uhlwokm 1. c. 



