ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖKHANDLTNGAR 18 80, N:o 1. 27 



genomskärning, som träffar sagde långsträckta celler, desto längre 

 synas de vara, och desto flere sådana finner man ligga öfver 

 hvarandra. 



Afven sedan taggen längesedan blifvit fullvuxen, upphöra 

 ej de väfnader, som kunna räknas till taggbasen, helt och hållet 

 att förändras. Så blitVa hos det äldre bladet de i fig. 7 c af- 

 , bildade qvadratiska cellerna, om jag undantager dem, som före- 

 komma i midten af bladet, alldeles lika collenchymcellerna h, 

 d. ä. de få tjocka, färgade raembraner och en liten, rund cell- 

 lumen. Den del af ytcellernas (a) membran, som vetter utåt, 

 blir mycket mer förtjockad, än den del, hvarmed de beröra 

 hvarandra och innanför varande cell-lager. De långsträckta 

 cellerna {cl), som i taggbasen eller stycket ß sträcka sig från 

 de chlorophyllförande cellerna {g) till de qvadratiska (c fig. 7) 

 blifva något tjockväggiga och uppträda till mindre antal öfver 

 hvarandra, samtidigt hvarmed de chlorophyllförande cellerna 

 mellan dem och det första kärlknippet blifva flere och intaga 

 någon del af det område, de långsträckta förut innehaft, eller 

 sträcka sig närmare intill kanten. 



Det omtalade, första kärlknippet är liksom alla de andra 

 ogrenadt, löper ständigt parallelt med bladkanten och står icke 

 i något som helst samband med taggen. Hvarje kärlknippe är 

 slutet, består af få kärl men eger många tjockväggiga prosen- 

 chymceller och omgifves af tunnväggiga, saftförande och ofärgade 

 celler. Mot undre bladskifvan finnes mellan kärlknippet och 

 öfverhuden vanligen en samling chlorophyllfria och omsider tjock- 

 väggiga celler (fig. 7 e). Emellan kärlknippet och den öfre blad- 

 skifvan finnes oftast chlorophyllförande parenchym, hvilket, såsom 

 sagdt är, sträcker sig upp i taggbasen till de långsträckta cel- 

 lerna och dessutom bildar största delen af bladet intill närmaste 

 kärlknippe. På samma afstånd från 2 genom sagde chlorophyll- 

 förande parenchym sammanbunda kärlknippen och midt emellan 

 de båda bladytorna finnes en af samma parenchym omsluten 

 samling celler, hvilka äro mycket stora och tunnväggiga samt 

 innehålla fina, jemntjocka och i knippen ordnade krystallnålar. 



