32 THEORIN, OM VÄXTERS TAGGAU OCH BORST. 



arvense de i bladflikens spets belägna derniatogencellerna, förrän 

 detta äfven inträffar med det underliggande periblemet, hvars 

 celler således hinna mycket närmare upp till den blifvande tag- 

 gens spets, än de göra i taggen hos E. hannaticus. LikA'äl äro 

 taggarne hos C. arvense ej omgifna af ett från de inre cellerna 

 tydligt afskiljdt öfverhudslager ^), utan såväl de nya celler, som 

 uppstå i den sig utvecklande taggens inre del, äro, vare sig att 

 de tillhöra dermatogenet eller periblemet, bildade på samma sätt, 

 som ock de celler, hvilka i tagganlagets spets förlängas, erhålla, 

 vare sig att de härstamma från dermatogenet eller periblemet, 

 samma skepnad eller blifva långsträckta och med tillspetsade 

 ändar försedda. Huru det tillgår vid taggens daning i flikens 

 öfre del, är i och med det sagda redan omtaladt. Knappt be- 

 höfligt är det då att nämna, det till en början celldelning eger 

 rum i hela fliken, men att, sedan de öfversta cellerna förlängts, 

 nedanför dessa nya celler uppkomma, bland hvilka de öfversta 

 förlängas o. s. v. 



En tvärgenomskärning midt på den fullt utvuxna taggen 

 såväl som närmare dess bas eller spets ådagalägger, att taggens 

 celler, både de periferiska och centrala, hafva nära nog lika 

 stor lumen, men att de periferiska cellerna hafva något tjockare 

 membraner än de andra. Längdgenomskärningen (fig. 12) visar, 

 att taggens alla celler äro prosenchymatiska, och att nätformiga 

 kärl träffas i taggen ett litet stycke ofvan den genom tecknet a 

 antydda taggbasen. 



I bladflikens öfre del går ett kärlknippe midt igenom den- 

 samma och gränsar omedelbart intill taggbaseu. Då detta kärl- 

 knippe (fig. 127) i midten består af en mängd långsträckta, i 

 ändarne något tillspetsade och med medelmåttigt förtjockade 

 membraner försedda celler, komma dessa senare att synas liksom 

 utgöra en omedelbar fortsättning af de nästan lika beskaflFade 

 <?ellerna i taggens midt. I kärlknippets yttre, intill det chloro- 

 phyllförande parenchymet stötande del finnas kärl, och det är 

 naturligtvis dessas öfre ända eller kärl, som med dem stå i 

 ^) Jfr. E.AUTER (1. c.) om taggarne hos Rosa Bourbon, 



