38 THEORIN, OM VÄXTERS TAGGAR OCH BORST. 



de sammansatta håren hos si. Hieracium, eller utgöres af långa 

 och uppåt tillspetsade celler, som i borstets öfre del, der cel- 

 lerna äro färre, alla skjuta med sagda ända utom borstets yta, 

 men som i den nedra, der flere jemnsides belägna celler finnas, 

 endast för den händelse att de äro ytceller, hafva en sådan krökt 

 spets. Mot borstets bas blifva cellerna dessutom något kortare. 

 Det vanliga plasmainnehållet i borstets unga celler utbytes, 

 i den mån dessa blifva äldre, mot en genomskinlig cellsaft, som 

 hos det fullvuxna borstet slutligen ersattes af luft. Cellväggarne, 

 ifrån början mycket tunna, blifva naturligtvis förtjockade, innan 

 cellinnehållet försvinner, men nå dock aldrig mer än en medel- 

 måttig tjocklek. Största delen af borstets förstoring försiggår, 

 innan i bladet, hvarifrån det utväxer, olika cellväfnader hunnit 

 differentieras, hvarigenom de långa borsten komma att alldeles 

 inhölja och dölja det ännu helt obetydliga bladet. När deremot 

 bladet är nästan fullbildadt, och då särskilda cellväfnader i det- 

 samma uppstått, hafva vi att om de i bladfliksspetsen belägna 

 och i närheten af det tagglika borstets bas befintliga cellerna 

 märka följande. Närmast intill borstets bas, som på längd- 

 genomskärningen i fig. 11 skönjes, om man på det ställe, der 

 ytcellerna börja få en upprat ställning, drager en horizontal 

 linie, äro bladflikens öfverhudsceller försedda med små tapplika 

 utböjningar på sin yttre membran. Rakt under borstets bas 

 och emellan honom samt bladflikens chlorophyllförande celler 

 finnas ett par lager af korta, upprätt stående och chlorophyllfria 

 celler. At sidorna gränsa dessa till lager af celler med liknande 

 utseende, men med en sluttande ställning d. ä. intill cell-lager, 

 som äro paralella med bladflikens öfverhud, och som, ju längre 

 de befinna sig från flikens öfre ända, blifva allt färre för att 

 snart ^alldeles upphöra. Emedan cellerna i borstets nedre del 

 till sitt utseende ej särdeles mycket afvika från bladflikens intill 

 borstbasen stötande celler, skulle man vara frestad antaga, att 

 några af borstets nedersta celler kunde vara eröfringar till borstet 

 från sjelfva flikspetsen, vore ej nästan hela borstet färdigbildadt, 

 innan den uppbärande bladfliken hunnit till någon synnerlig stor- 



