ÖFVEESIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:0 1. 43 



Perlglandlerna, hafva en kort, af 1 eller 2 cellrader bildad fot. 

 I kanterna af bladskaftens nedre del hos samma växt finnas 

 äfven glandier. Men dessa hafva en robust och stundom för- 

 grenad fot samt likna såväl härigenom som deruti, att periblem- 

 celler deltaga i deras bildning, glandierna på motsvarande ställe 

 hos Rihes Grossularia. 



Således hafva glandierna i bladskaftskanterna hos både 

 R. aureum och Grossularia uppstått ur såväl dermatogenet som 

 periblemet. Glandierna på bladskifva och stam hos aureum äro 

 äkta trichomer, och per analogiam bekräftas häraf Weiss' af 

 mig biträdda antagande, att glandierna på motsvarande ställe 

 hos Grossularia äfven äro verkliga öfverhudsbildningar. 



Utom de s. k. stipular-taggarne äro alla taggar hos Gros- 

 sularia sannolikt formförändringar af dessa gladler på bladskifva 

 och stam, hvadan, om ännu ett skäl att räkna de senare till 

 glandierna kunnat uppspåras, detsamma bör stadga öfvertygelsen 

 derom, att äfven i de förra 'dermatogenet till en väsendtlig 

 del ingår. 



Förklaring öfver figurerna. 



Plansch I. 



Rubus idcBus L. 



Figg. 1 — 4. Utstjelpt dermatogencell, som får flere och flere skilje- 

 väggar samt utgör första början till den blifvande borst- 

 lika taggen. De afbildade preparaten äro hemtade från 

 spetsen af de 6 till 15 m.m. långa och ur den gamla 

 stammens nedre del framskjutande skotten. 500 ggr, för- 

 storing. 



Figg. 5 och 6. Något äldre tagganlag från samma växtdel. 6 i 

 längdgenomskärning. 300 ggr. först. 



Fig. 7. Nedre delen af en utvuxen, borstlik tagg i längdgenom- 

 skärning. Det afbildade preparatet är hemtadt från en 

 ur jorden framskjutande turion. a föreställer en dyna, 

 bildad af periblemceller, som, sedan taggen blifvit half- 

 vuxeu, höjt sig upp öfver turionens yta; b basen af 

 taffsjen. 150 ars:r. först. 



