ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 80, N:0 2. 5 



vegetation af Salix jjeiitcmdrci, lapponum, caprea, cinerea, nigri- 

 cans i flere former ocli en form, som vid första anblicken föreföll 

 att vara någon lapponum-hybrid. Den afviker dock genom bla- 

 diga hängeskaft, låugskaftade frukter och korta stift väsentligen 

 från S. lapponum. Doc. Lundström anser den bäst kunna 

 tydas såsom en S. nigricans X cinerea (betydligt närmare den 

 senare än den förra arten). Med S. cinerea öfverensstämmer 

 den genom hängenas och kapslarnes utseende, genom de såsom 

 yngre gråludna grenarne (äldre blifva de glatta) och genom bla- 

 dens beklädnad på undre sidan. Om S. nigricans erinrar det 

 tydliga, om än korta, stiftet, de något svartnande och ofvan 

 föga håriga bladen, dessas form och något, fast obetydligt, så- 

 gade kanter. 



Min nästa station blef Jerfsö. Förutom Saliw phyliccv- 

 folia i sällskap med nigricans vid Föränge och småblommig 

 Geranium silvaticum fann jag intet nämnvärdt. 



Lockad af fil. lic. Chr. Aurivillii fynd af S. repens X myr- 

 tilloides vid Backa i Ljusdals socken, beslöt jag att taga vägen 

 från Jerfsö till Färila öfver Ljusdal. Här stannade jag hela 

 midsommarveckan. För Salixstudier gjorde jag tvänne utflykter 

 till den lilla Kolsvedjaån, som rinner in i sjön Växnan. På den 

 första undersöktes takten Bölsänget vid byn Kafven. Salix- 

 vegetationen utmärkte sig här mindre genom mångfalden af arter 

 och hybrider, än genom rikedomen på yppigt utvecklade exemplar. 

 Bland annat förekom här S. lapponum i flere former, cinerea, 

 repens, myrtilloides, utmärkt vacker och ymnig, högeligen varie- 

 rande till frukternas fårg, p)hyliccefolia S majalis, lapponum y, myr- 

 tilloides, ganska ymnig (stundom i grupper täckande flere qvadrat- 

 fot) och mångformig (frukterna än glatta, än håriga, hängena 

 än oskaftade, än låugskaftade), samt aurita x myrtilloides i 

 vackra, omkring 1 meter höga buskar. Salix glauca, ny för 

 Helsingland, fans här ock, men blott 15 — 20 centim. hög, steril. 

 För öfrigt fann jag jämte Care.v irrigua, vaginata, livida, glohu- 

 laris, Persoonii m. fl. äfven microstachya, afvikande från de 

 vanliga beskrifningarna genom småaxens antal (4 — 8) och genom 



