ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:0 2, 13 



laria horealis, Calamagrostis phragmitoides^ Milium, Polystichiim 

 spinulosum * dilatatum m. fl. 



Medan vi hvilade efter första fjällbestigningen, gjorde vi 

 diverse fynd vid Ransjö i närheten af vår bostad, bland hvilka 

 må nämnas: på torr mark Hieracium dubium var., dovrense var., 

 ■orariimi? (2 former), Rosa cinnamomea, Trifolium sjjadiceicm; 

 vid en bäck Galium trißdum, Nasturtium palustre, Stellaria 

 Friesiana ß alpestris; i en myr Drosera rotundifolia och longi- 

 folia med ß obovata, Salix repens, Sparganiiim minimum och 

 C ar ex livida. 



Före afresan från Upsala hade Dr A. E. Törnebohm välvilligt 

 fäst min uppmärksamhet på det lilla siluriska området kring 

 Glöte by (jemf. Geologisk öfversigtskarta öfver Sveriges sydli- 

 gare fjälltrakter, upprättad af A. E. Törnebohm). Man kunde 

 här vänta sig en vegetation erinrande om Jemtlands kring Stor- 

 sjön. De superlativa uttryck, hvarmed vi i Härjedalen ständigt 

 hörde Glötetraktens bördighet omtalas, stärkte oss yttermera i 

 vår föresats att ifrån Ransjö företaga en längre exkursion till 

 den botaniskt okända trakten i vester och sydvest. Beklagligen 

 blef, just som vi stodo i begrepp att rusta oss för denna färd, 

 Strömfelt sjuk. Efter ett par dagars fåfäng väntan på hans 

 falla tillfrisknande beslöto vi, enär jag högst ogerna ville öfverge 

 den uppgjorda planen, att jag ensam skulle företaga den nämda 

 exkursionen, hvaremot Strömfelt skulle passera Viken och 

 vara mig till mötes i Hede. 



Med klöfjehäst för transport af presspapper, matsäck och 

 ett minimum af öfriga förnödenheter vandrade jag den 26 från 

 Ransjö utefter Råndans norra strand till Dalsvallen, ett ensligt 

 nybygge mellan Sonfjället i norr och diverse valar med mer eller 

 mindre naken hjessa i söder. — Följande dag bestegs från syd- 

 vest det för sin vidsträckta, hela provinsen omfattande utsigt 

 bekanta Sonfjället i). Bäst var vegetationen i en mycket trång, 



') Detta ijäll liar en ej obetydlig utsträckning i norr och söder, efter uppgift 

 1 mil, och eger flere af dalar ofvan trädgränsen skilda toppar. Snö fans i 

 är blott obetydligt. Den ständigt qvarliggande snön utgör blott några en- 

 staka fläckar eller band. 



