46 SCHEUTZ, EN BOTANISK KESA ] BOHUSLÄN 1879. 



Juli 2 — 6 företogos fiere exkursioner kring Uddevalla, ehuru 

 dessa inskränktes eller i hög grad försvårades af de ofta strida 

 regnskurar, som dagligen föllo. Kring staden förekommo Eri- 

 geron Miilleri (på berg ej långt från Emaus), Prunus Avium, 

 Pyrus Malus val. tomentosa, den för landskapet nya Phleum 

 Boehmeri, Schedonorus tectorum (mycket sällsynt i Bohuslän), 

 Lonicera Periclymenum, Silene rupestris, hvilken sist nämnda 

 här, såsom nästan öfverallt i landskapet, var vanlig på klippor. 

 Att uppräkna alla arter, som under exkursionerna i Bohuslän 

 anmärktes, anser jag både onödigt och föga intressant, hvar- 

 före jag i denna reseberättelse inskränker mig till att anföra 

 sådana arter, som antingen äro mera sällsynta eller synas vara 

 mera karakteristiska för de trakter, som jag sistlidne sommar 

 besökte. Jag anser mig så mycket heldre böra göra detta, som 

 vi afJ. E. Areschoug, M. W. von Düben, P. J. Beurling 

 och synnerligen af C. J. Lindeberg ega flere uppsatser, hvilka 

 afhandla Bohusläns växtlighet, för att ej nämna de äldre rese- 

 skildringarne af Linné och Kalm. Af mossor anmärktes kring 

 Uddevalla Neckera crispa, Thamnium Alopecurum nära Emaus, 

 Isothecium myurum, Thujidium tamariscinum, Anomodon viticu- 

 losus, Hypnum filicinum, Plagiothecium silvaticum, Bryum alpi- 

 num (allmän här, liksom öfverallt vid kusten af Bohuslän), B. 

 pseudotriquetrum, Minum hornum, undulatum, stellare, cuspida- 

 tum, Didymodon rubellus, Orthotrichum anoraalum och rupestre, 

 Grimmia commutata, Racomitrium aciculare, Blindia acuta, Leu- 

 cobryum, Dicranum majus och fuscescens, Cynodontium graci- 

 lescens, Tortula subulata och unguiculata, Amphoridium Mou- 

 geotii, Madotheca rivularis, Lophocolea heterophylla och Reboulia 

 hemisphserica. Omkring Gustafsberg förekommo Geum inter- 

 medium, Impatiens, Rubus suberectus, Mercurialis perennis m. fl. 

 Till Hessleröd gjordes från Gustafsberg en utflygt för att söka 

 Rubus vulgaris * urabrosus, hvilken Arrhenius i Monogr. Ru- 

 borum uppgifver vara derstädes funnen af professor L. P. Walm- 

 STEDT. Jag återfann den visserligen, men den var icke ännu 

 utslagen i blomma och exemplaren voro väl unga för att våga 



