ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK. AKAD. FÖRHANULINGAR 1880, N:0 2. 59 



till den grad, som jag önskat och hoppats, blefvo föremål för 

 mina stadier. Af mossor observerades på Skaftölandet Eurhyn- 

 chiiim myosuroides, Heterocladium heteropterum, Hypnum Lind- 

 bergii, Grimmia commutata, Madotheca rivularis, Reboulia he- 

 misphcerica och xVnthoceros punctatus. ^) 



Från Fiskebäckskil företogos tvenne längre utflygter, den 

 ena till Oroust, den andra till Stångenäs, begge med hufvud- 

 syfte att studera Rubi och RosaB. Under den förra samlades 

 Rubus taeniarum ej blott vid Henån och Rödberget utan äfven 

 nära Torps kyrka samt vid Henån föröfrigt Sorbus Aria, Rosa 

 canina var. dumalis, R. inodora samt mellan Henån och As- 

 munderöd en del mossor t. ex. Brachytliecium plumosum, Eurhyn- 

 chium Stokesii och myosuroides, Thujidium tamariscinum, Pla- 

 giothecium elegans, Mnium hornum, Gymnostomum microstomum, 

 Dicranum fuscescens, Scapania nemorosa, Jungermannia barbata 

 och Mastigobryum trilobatum. Mellan Asmunderöd och Slussen 

 påträffades en form af Rosa coriifolia med glandelhåriga frukt- 

 skaft och nypon. Lektor Lindeberg uppgifves hafva vid As- 

 munderöd funnit en märkvärdig Rosa, angående hvilken det vore 

 svårt att afgöra, om den tillhörde R. canina eller vore att be- 

 trakta såsom »en forma denudata af R. sepium». Oaktadt trä- 

 get sökande var jag icke nog lycklig att finna denna form; vid 

 Asmunderöd anträffades deremot några buskar af fullt typisk 

 R. inodora Fr. — Déséglise anför i Catalogue raisonné (1877) 

 Rosa inodora Fr. såsom synonym till R. sepium Thuill., oak- 

 tadt nämnde författare upptagit bland sina Pseudo-Rubiginosae 

 åtskilliga Rosor såsom egna arter, men om hvilkas arträtt man 

 har skäl att hysa tvifvel. För att anföra ett exempel, som 

 ligger oss nära, anför han sålunda såsom egen art R. virgulto- 

 rum RiP., hvilken skall skilja sig genom håriga stift och klot- 

 formiga nypon från R. sepium Thuill. Déségl., som uppgifves 



') I Hartmans Flora uppgifves orätt Hookeria lucens såsom växande påSkaftö; 

 uppgiften åter i R. Hartmans Bryac. Scand. exs. om dess förekomst »ad 

 Lysekil Bahasise» är riktig. Prof. G. Retzius har benäget meddelat mig, 

 att han samlat de af R. Hartman distribuerade ex. i en bergsklyfta på 

 Stångenäs hufvud ej långt från Lysekil. 



