ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:0 4:. 5 



pare markerad än den i sjelfva verket är. Pygidiets teniligen 

 tvärt afhuggna hörn, något för arten rätt karakteristiskt, hatVa 

 äfvenledes ej kunnat angifvas till följd af figurernas ställning. 

 Genom beskrifningen och figurerna kan nian emellertid ej stanna 

 i villrådighet, om hvilken art Wahlenberg beskrifvit. 



I »Additamenta queedam ad Petrificata telluris Svecanse» ^) 

 oraförmäler Wahlenberg, att han, sedan förra afhandlingen 

 1818 var tryckt, erhållit åtskilliga försteningar, isynnerhet från 

 Östergötland, der de anträffats vid de då pågående arbetena för 

 Göta kanal i öfvergångskalkstenen mellan Berg och Heda i Vreta 

 klosters socken. Då många af de funna trilobiterna förekomma 

 i ett synnerligen väl bevaradt tillstånd, har han haft tillfälle 

 dels att finna sina föregående undersökningar och uttalanden 

 bekräftade, dels att göra några nya iakttagelser. Han uppmärk- 

 sammar nu, hos de med ögon försedda trilobiterna, för första 

 gången facialsuturen, som han kallar »linea ocularis», samt har 

 funnit, att dennas riktning och lopp lemna synnerligen säkra och 

 bes.tändiga astkarakterer. Han bifogar derföre en kort diagnos 

 öfver hennes förlopp hos de arter, hos hvilka han funnit 

 -henne tydlig. Wahlenberg beskrifver härefter facialsuturens 

 förlopp hos Entomostracites crassicauda, i det han funnit den 

 tydlig hos trenne exemplar af denna art, hvilka han erhållit från 

 Östergötland. Tvenne af dessa exemplar afbildas af Wahlen- 

 berg -). 



Vid jemförelse af dessa senare figurer med de förra märker 

 man ögonblickligen, att de omöjligt kunna räknas såsom en och 

 samma art. Ögonen höja sig högst obetydligt öfver hufvudets 

 yta och bilda endast låga knölar, ej några framspringande koner. 

 Pannan höjer sig rätt betydligt öfver dem, samt bildar framtill 

 hufvudets längst framskjutande parti, likasom de fria kinder- 

 nas hörn mot sidorna. Jemförelse af originalexemplaren visar 

 detta ännu tydligare, samt på det ovedersägligaste, att tvenne 



') Loc. cit. sid. 293. 



^) Loc. cit. Tab. VII, fig. 5 — 6. Dessa hafva äfven äterfunnits. De äro för- 

 sedda med etikett, »Ög. Heda», af Wahlenbergs hand. 



