ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖKHANDLINGAR 1880, N:0 4. 17 



1827. Asaphus (Illcenus) crassicauda Dalman, Om Palseaderna, K. 



Vet.-Akad. Handl. 1826, sid. 250'), tab. V, fig. 2 a—f. 

 1837. lUcenus crassicauda Hisingek, Lethfea Svecica, sid. 17, tab. 



III, fig. 5. 

 1854. — — Angblin, Pal?eontologia Scandinavica, sid. 



41, tab. XXIV, fig. 2, 2 a. 

 1863. — — ") A''oLBORTH, Ueber die mit glatten Eumpfgl. 



verseh. Russ. Trilob. Mém. d. l'Acad. 



imp. de St. Petersb. VII ser. Torne VI, 



N:o 2, sid. 10, taf. II, fig. 1—6. 

 1863. — Dalmani Volborth, 1. c. sid. 13, taf. II, fig. 7—13. 

 1874. — forma typica s. Dalmani Steinhardt, Die bis jetzt 



in preuss. Gesch. gefund. Trilob., sid. 42, 



taf. III, fig. 12 a, b, c. 



Förekomst och utbredning. Denna art är en bland Ortho- 

 cerkalkens allmännaste försteningar. ' Den är funnen i alla våra 

 landskap der Orthocerkalk förekommer: Jemtland, Dalarne, Ne- 

 rike, Öster- och Vestergötland, Småland (Humlenäs), Oland 

 och Skåne. Den förekommer likaledes i samma lager talrikt i 

 grannländerna, Norge och Östersjöprovinserna. 



Utom detta område är den ej med säkerhet påvisad, ehuru 

 närstående arter flera gånger förvexlats med densamma. 



^) Separataftryek, sid. 65. 



2) Då (len af Volborth uppställda vai-ieteten Dalmani blifvit upphöjd till 

 hufvudart, måste deremot formen med låg glabella anses såsom en varietet 

 under arten Dalmani. Då den saknar namn, vågar jag föreslå namnet JUcemis 

 Dalmani var. Volhorthi. 



Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. Arcj. 3". N:o 4. 



