10 CLAESSON, OM SVAFVELBESTÄMNING I ORG. FÖRENINGAR. 



delaktig, nemligen för bestämmandet af den mängd svafvel i 

 svafvelkisen som vid svafvelsyrefabrikationen kan öfverföras i 

 svafvelsyra. 



Afven i sådana substanser som stenkol, kokes etc. låtei-^sig 

 svafvelhalten genom oxidation medelst en blandning af qväfoxid 

 och syrgas särdeles enkelt bestämma. 



Huruvida metoden äfven låter sig använda vid klors och 

 andra oorganiska elementers bestämmande i organiska föreningar 

 må kommande försök afgöra. 



Följande analyser, utförda enligt nu beskrifna metod, må 

 slutligen här anföras: 

 i) Naftalinsulfonsyradt kali, CjoH^SOgK + V2H2O: 



0,642 2 grm gaf 0,5 7 8 grm BaSO*; 



ber. 12,5 4 proc. svafvel, erhållit 12,3 6 proc. 



2) Toluoldisulfosyradt kali C7HgS.,06K2 + H2O: 



0,938 1 grm gaf 1,26 1 grm BaSO^; 



ber. 18,49 proc. svafvel, erh. 18,46 proc. 



3) Kolsvafia: 



0,4 -2 11 grm gaf 2,5 7 45 grm BaSO^; 

 ber. 84,2 1 proc. svafvel, erh. 83,96 proc. 



4) Etylsulfid: 



0,5 44 grm gaf 1,417 grm BaSO^; 



ber. 35,55 proc. svafvel, erh. 35,7 7 proc. 



5) Fenolparasulfonsyradt kali: 



1,0690 grm gaf l,i735 grm BaSO^; 

 ber. 15,08 proc. svafvel, erh. 15,o7 proc. 



6) Fenylsulfhydrat : 



0,4142 grm gaf 0,8752 grm BaSO^; 

 ber. 29,0 9 proc. svafvel, erh. 29,oi proc. 



7) Stångsvafvel. 



Ehuru det genom Fresenius' m. fl. försök är utrönt hvil- 

 ken skadlig verkan, som salpetersyra har vid svafvelsyrans be- 

 stämning medelst klorbarium, så har jag ansett det icke vara 



