20 ATTERBERG, OM TETRAPHENOL VID TÖREDISTILLATIONEN. 



grått pulver, hvilket mycket liknar den motsvarande ofvan be- 

 skrifna kondensationsprodukt, som erhölls ur den förstnämnda 

 furfuranhaltiga beståndsdelen af förloppsoljorna, ehuru det synes 

 lättlösligare i lösningsmedel. Det vore af intresse att underkasta 

 denna förening en närmare granskning. Med salpetersyra ger den 

 nemligen en gulfärgad nitrosyra. Vid försigtig oxidation med 

 kromsyra ger den en amorf syra, som i den starka Ijusabsorp- 

 tionen af dess lösningar och i några salternas egenskaper mycket 

 påminner om humussyrorna. 



De öfver 65° öfverdestillerande andelarna af förloppsoljorna 

 läto på intet vis sönderdela sig i fraktioner af konstanta kok- 

 punkter, förmodligen tillfölje af dessa vätskors stora föränder- 

 lighet, som gjorde, att de efter omdestillation genast ånyo gul- 

 nade eller mörknade i beröring med luften. Fraktionerna öfver 

 100° till och med svartnade och oxiderades till tjärartade mas- 

 sor. För att bättre lyckas i den fraktionerade destillationen af 

 dessa vätskor, behandlades de med natrium, hvilken metall be- 

 fanns reagera högst häftigt och förvandla en god del af vätskorna 

 till fasta massor. (Ur reaktionsprodukten kunde dock efter 

 eliminerandet af natriumhalten ingen bättre markerad förening 

 isoleras, utan erhölls endast tjärartade ämnen och svårflygtiga, 

 illaluktande polymerisationsprodukter.) De återstående vätskorna 

 angrepos ånyo af natrium efter omdestillation och befanns det 

 snart klart, att vätskorna förändrades för starkt af luften för 

 att en fraktionering af dem någonsin skulle kunna lyckas. Det 

 återstod således blott att efterse om fraktionerna höUo några 

 mer beständiga kolväten och behandlades derför samtliga de 

 starkt sammansmälta återstoderna efter fraktioneringarne med 

 saltsyra, som inverkade förhartsande alldeles som på furfuran 

 och sylvan. Genom destillation af reaktionsprodukterna med 

 vattenånga och förnyad dylik behandling af destillaterna erhölls 

 omsider en ringa mängd af vätskor, hvarpå saltsyra ej längre 

 inverkade, och visade sig dessa bestå af ej annat än blandningar 



