28 NATHORST, RESEBERÄTTELSE. 



skiÖei'lera eller lera, i hvilken växterna äro ganska allmänna, 

 ehuru arterna ej äro många; dock skulle ytterligare insamling 

 helt säkert gifva flera. Läget ar ett eller ett par tiotal fot 

 öfver the grey oolite, hvilken här är synlig vid ebbtid i sjelfva 

 stranden. De flesta arterna synas vara nya för England och 

 äro mycket väl bevarade. Allmännast äro representanter af 

 slägtet Baiera, af hvilket ej mindre än trenne olika arter, alla 

 för vetenskapen nya, förekomma. En af dem, den allmännaste, 

 erinrar på en gång om såväl den rätiska B. Münsteriana, som 

 om oolitens B. gracilis BUNB.; bladen äro dock ej så delade 

 som hos den förstnämnda, och flikarne ej så hastigt tillspetsade 

 som hos den senare. Den andra arten är närstående nyssnämnda, 

 men har smalare flikar, hvilket i ännu högre grad är fallet med 

 den tredje nya arten, som derigenom bildar öfvergång mellan 

 slägtena Baiera och Trichopiti/s ; den har mellan 20 och 30 

 smala flikar, hvilka dock ej äro så långa som hos arterna af 

 sistnämnda slägte. Jag fann endast ett exemplar af denna art, 

 som dock måhända kan vara ett ungt blad af Trichopitys. Vi- 

 dare träffades en enstaka dikotomiskt grenad bladflik, som tro- 

 ligen tillhör Czekanoioskia rigida Hr., samt frön af Baiera, 

 fullkomligt öfverensstämmande med dem, som förekomma i det 

 yngre lagret vid Höganäs, och hvilka jag beskrifvit under nam- 

 net Carpolithes cinctus. Af öfriga barrträd finnas grenar af 

 en för England ny Bracliyphyllum, troligen samma art, som 

 Feistmantel beskrifvit från Indiens Juralager och — enligt mitt 

 förmenande origtigt — identifierat med Bracliyphyllum mamillare 

 Brgn. sp. Helt oväntad var förekomsten af en Scliizolepis, af 

 hvilken jag fann såväl blad som grenar och kottefjäll. Arten 

 är mycket närstående, om ej identisk med, Schizolepis Braunii 

 Schenk från Frankens rätiska lager. Då slägtet förut ej är 

 funnet högre än i rätiska formationen, erbjuder dess förekomst 

 här, öfver hela oolitfloran, ett alldeles särskildt intresse, hvartill 

 jag nedan något utförligare skall återkomma för att här först 

 framhålla en annan omständighet af vigt vid dess förekomst. 

 Schenk antog, då han beskref Frankens rätiska flora, att bladen 



