54 ' NATHORST, RESEBERÄTTELSE. 



mensam med Phyllotheca, bör den sålunda upptagas — såsom 

 Heer redan gjort — under namnet Phyllotheca lateralis Phill. 

 sp. A andra sidan kan dock anmärkas, att man såväl hos E. 

 arenaceum som E. Milnsteri äfven finner de isolerade skilje- 

 väggarne, hvilka ej äro så synnerligen olika Phyllothecas. Arten 

 fördes af ZiGNO till Calamites och af Schimper till Schizoneura. 

 På de exemplar jag fann vid Cloughton, och hvilka voro sär- 

 deles väl bevarade, var stammens annars glatta yta närmast 

 under lederna mycket sträf af små upphöjda punkter; månne 

 genom afsatt kiseljord, liksom hos skafgräsen? 



Jag har redan anfört förekomsten af Schizoneura cfr hoe- 

 rensis ScHiMP. vid Cloughton. Till samma slägte hör måhända 

 äfven Calamites Beanii, hvilken af ScHiMPER anses för de inre 

 afgjutningarne af Eqiiisetum columnare. Jag har dock aldrig 

 sett denna senare med så stor diameter som i fråga varande 

 art och ej heller med så korta leder. 



Af lycopodiacéer hafva fordom flere arter uppgifvits, hvilka 

 dock sedermera befunnits vara barrträd. Den enda växt, som 

 ännu kan hänföras till förstnämnda grupp, är Lycopodites fal- 

 catus Ldl. Den synes hafva varit af särdeles tunn konsistens 

 och grenat sig dikotomiskt i samma plan ; bladen äro ofta i 

 bergarten ganska otydligt begränsade, något skärformigt böjda 

 utan synlig medelnerv, i hvilket allt växten ganska mycket 

 öfverensstämmer med t. ex. Selaginella helvetica. Man kunde 

 visserligen invända, att några till stjelken tryckta blad ej äro 

 synliga, men äfven om de varit för handen, är det ej troligt, att 

 de skulle vara märkbara, då stjelken alltid är otydlig. Heer 

 jemför den ostsibiriska närstående arten med Lycopodium gra- 

 cillimum K UNZE från Australien. Han har vidare anmärkt, att 

 det är lämpligast, att bibehålla namnet Lycopodites äfven för 

 de arter, som kunna vara mera beslägtade med Selaginella, då 

 det ej alltid är möjligt att afgöra huru härmed förhåller sig. 

 Vore i fråga varande växt ingen lycopodiacé, kunde den ej gerna 

 vara annat än en mossa, ty en så gigantisk Azolla är väl ej 

 gerna tänkbar. Anmärkas bör, att Heers L. tenerrimus frkn. 



