ÖPVERSIOT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:0 5. 75 



livilka derefter ej vidare delade sig. Detta blad gjorde ett helt 

 egendomligt intryck och erinrade ej om förut kända GinkgosiYter, 

 men kan på grund af sin byggnad och smala bladskaft (1,5 

 millm.) ej gerna tillhöra något annat än detta slägte, af hvars 

 arter såväl Ginkgo crenata Brauns sp, som en nyligen från Bjuf 

 erhållen ny art torde erbjuda största likhet. Ville man antaga 

 slägtskap med andra växter kunna ej gerna andra än å ena 

 sidan Phoenicojysis, å andra sidan Dammara, Nageia eller någon 

 gigantisk Podozamites förliknas med den i fråga varande. Dock 

 anser jag förvandtskapen med Ginkgo vara temligen säker. 



I Phillips' Geology of Yorkshire upptagas å taflan 7 fig. 

 23 några små föremål med medelnerv, på figuren ej olika korta 

 Äbies-hlsiå, under benämningen »unknown leaves», utan att de 

 för öfrigt omnämnas i texten. Redan i York såg jag en otyd- 

 lig gyttring häraf, hos hvilken dessa förmodade blad sutto 3 

 och 3 tillsammans på smärre skaft, hvilka åter utgingo vinkel- 

 rätt från ett gemensamt. Ehuru till detta exemplar var bifogadt 

 en etikett med upplysning, att dessa föremål voro små frukter, 

 misstänkte jag redan här, att de i sjelfva verket ej vore annat 

 än hanhängena af någon Ginkgo. Detta bekräftades till fullo 

 af ett utmärkt exemplar i den LECKENBY'ska samlingen i 

 Cambridge, hvilket i hög grad öfverensstämde med den nu 

 lefvande artens motsvarande organ, endast afvikande genom en 

 något ansenligare storlek. De tre »bladen» äro de tre ståudar- 

 knapparne, af hvilka de affallna stundom förekomma isolerade. 

 Härigenom äro hanhängena af Ginkgo digitala eller G. Huttoni 

 för första gången anförda, och då den förra med hänseende till 

 bladen äfven i märkvärdig grad erinrar- om den lefvande arten, 

 är det troligast, att hanhängena tillhöra densamma. Innan detta 

 slägte lemnas, torde böra anföras, att somliga stuflFer med blad 

 af Ginkgo digiiata äro så lika stufFer med blad af samma art 

 från Cap Boheman på Spetsbergen, att de i handstycken svår- ^ 

 ligen kunna skiljas. 



Slägtet Baiera är i de öfre växtförande lagren rikt på arter. 

 Jag har redan omnämnt dem, som förekomma i det nya växt- 



