ÖFVERSIGT AV K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 80, N:0 5. 81 



temligen säkert, att dessa tillhöra Tceniopteris asplefiioides Et- 

 TINGSHAUSEN, förut känd från Österrikes och Ungerns lias- 

 lager ^). 



För Ptilozamites- eller CtenopterisAAdidiQXi från detta ställe 

 har jag förut redogjort, här skall blott tillfogas, att småflikarnes 

 kant äfven hos dem stundom är omslagen eller förtjockad. Vi- 

 dare såg jag i British Museum från detta ställe en stor Cyca- 

 dites, sannolikt rectangularis Brauns. Ett fragment var 23 

 centim. långt med en jemnbred spindel af omkring 10 miilim. 

 tjocklek och allt igenom jemnstora flikar. Bladen ha derföre 

 sannolikt i fullständigt skick haft en rätt betydlig längd. Fli- 

 karne hos detta exemplar voro något framåtböjda, i spetsen 

 afbtutna, den qvarvarande delen omkring 45 millim. lång och 2 

 millim. bred. Ett annat, mindre, exemplar hade rätvinkligt ut- 

 stående flikar. Vid öfriga härstädes förekommande växter 

 (Otozamites och Araucaria (Pachyphyllumf)) skall jag ej uppe- 

 hålla mig. 



Bifogade förteckning — hvari de från England förut ej 

 kända arterna äro utmärkta med * — visar de rätiska och 

 oolitarter, hvilka antingen äro för båda formationerna gemen- 

 samma eller så närstående, att ett genetiskt samband mellan 

 de respektive sammanställda arterna måste antagas ega rum. 

 Detta antal skall helt säkert vid ytterligare undersökningar ökas, 

 och ej heller har jag här velat upptaga andra än fullt kända. 

 Troligt är dock, att äfven slägtena Phlebopteris, Cladophlebis 

 m. fl. hafva att uppvisa identiska eller representativa arter. 

 Emellertid ser man redan af denna förteckning, att en stor del 

 af Englands oolittiora måste hafva utvecklats ur Europas rätiska 

 flora. Men man ser också, vid betraktande af dess öfriga oolit- 

 arter, att en stor mängd slägten och arter måste härstamma 

 från annat håll, vare sig att under den rätiska tiden en dylik 

 vegetation fanns i England och Skotland eller att den sedermera 



*) Denna växt fördes af Schenk till Ctenis — hufvudsakligen på grund af de 

 anastomoserande nerverna — en åsigt, som äfven Schimper på sista tiden 

 biträdt, om med rätta, förefaller mig ännu tvifvelaktigt. 

 Öfvers. af K. Vet.-Äkad. Förh. Arg. 37. N:o 5. 6 



