ÖPVERSIGT AF K, VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 80, N:0 6. 35 



svaromål ^) beredda att gå hans önskan till mötes. Vi gå nu 

 närmast att redogöra för våra försök i detta hänseende, genom 

 hvilka vi endast vunnit den fullständigaste bekräftelse å vår ut- 

 talade förmodan, att ett sådant arbete blott skulle medföra den 

 vinsten, att förhållandet mellan syret och berylliura i oxiden 

 blefve fastställdt en eller annan decimal noggrannare än tillförene. 



Enklaste utvägen att fastställa berylliums equivalent syntes 

 oss vara den, att genom titrering med silfverlösning bestämma 

 chlorhalten i den sublimerade chloriden. Också ernade vi välja 

 detta förfaringssätt, men måste afstå från hvarje tanke på att 

 använda detsamma sedan vi funnit, att berylliurasulfat, beredt 

 ur denna förening, höll, om ock blott spårvis inblandadt, calcium- 

 sulfat. I vår förra uppsats är anfördt, att berylliumchloriden i 

 hög grad corroderar det glasrör, hvari den framställes; en om- 

 sättning mellan båda ämnena eger rum till bildning af beryllium- 

 silikat, hvilket som en hvit opak hinna öfverdrager rörets inre 

 väggar, och chlorider af kalium och calcium, som lätteligen komma 

 att förorena chlorberyllium. Vi vände oss derföre till en analys 

 af berylliums sulfat. 



Alla nedan anförda försök referera sig till sulfat, beredt ur 

 sublimerad chlorid. Till förs. I och II användes detsamma så- 

 dant det erhölls genom chloridens direkta afrökning till torrhet 

 med öfverskjutande svafvelsyra och några gånger förnyad kri- 

 stallisation ur vatten, hvarigenom det lätteligen befriades från 

 de spår af gips, som kristalliserade ur den moderlut, hvarur 

 berylliumsulfatet, första gången kristalliseradt, upptagits. För 

 förs. III — IV fälldes deremot chloridens vattenlösning med am- 

 moniak, hydratet tvättades alldeles rent, löstes i öfverskjutande 

 svafvelsyra, lösningen afröktes till torrhet och återstoden om- 

 kristalliserades två gånger ur vatten. 



Det sålunda beredda saltet: Be^SSO*. 12H20 är utan tvifvel 



ett neutralt salt; det anskjuter i stora, utmärkt vackra kristaller, 



som i luften icke förändras, men vid 100° afgifva halfva sin 



vattenhalt och vid 250° återstoden deraf; vid glödgning för 



') Ber. d. deutsch, ehem. Gesellsch., XI, 906. 



