40 NILSON OCH PETTERSSON, OM BERYLLIUM. 



För att visa, det berylliums spec. värme och atomvärme 

 icke förete någon ovanlig stegring vid högre temperaturer, vilja 

 vi anställa en jemförelse med jernet i detta hänseende. 



Jern 



0—100° 



0-300° ■ 



Experimentatorer. 



spec. 

 värme. 



atom- 

 värme. 



spec. 

 värme. 



atom- 

 värme. 



0,1124 



0,4246 



6,29 

 5,79 



0,1266 

 0,5060 



7,09 

 6,90 



Bede. 

 Nilson & Pettersson. 



Beryllium 



Man finner häraf att berylliums spec. värme vid högre tem- 

 peraturer stiger ungefär på samma sätt som jernets, och att 

 dess atomvärine, som vid 0° — 100° stannar vid ungefär samma 

 siffra som för de beslägtade elementen aluminium = 5,87 och 

 gallium = 5,5 9, för att först vid 214° uppnå det normala vär- 

 det = 6,4 7, vid 300° nått nästan samma höjd som jernets atom- 

 värme; det kan sålunda icke komma i den aflägsnaste jemförelse 

 t. ex. med diamanten, hvars spec. värme vid 300° är flera gånger 

 högre än vid 0° enligt hvad Weber visat. 



Hvarje tvifvel rörande berylliums verkliga atomvigt torde 

 genom dessa undersökningar vara skingradt; antages densamma 

 enligt våra bestämningar till 13,6 6, så är DuLONG-PETiT'ska 

 lagen derigenom fullt tillfredsställd. 



Slutligen tillåta vi oss att rikta några anmärkningar mot 

 en afhandling af Hr Carnelley^) i London, hvari han beräknat, 

 att chiorberylliums smältpunkt, om den tecknas BeCP, skulle 

 ligga emellan 547 — 600°, men deremot, om den vore BeCl^ eller 

 Be-Cl^ mellan 50 — 100°; genom experiment finner han att Chlo- 

 riden smälter ungefärligen vid den förra temperaturen och sluter 

 då, att beryllium måste vara tvåatomigt, sedan han kort och 

 godt förklarat, att våra bestämningar af dess spec. värme måste 

 vara oriktiga, men Reynolds deremot tillförlitlig. 



medelst issmältüingsmetoden vid O — 300° alldeles samma värde som är an- 

 gifvet för O — 100° eller 0,0324. 

 ') Phil. Mag. 1879, 871. 



