42 NILSON OCH PETTERSSON, OM BERYLLIUM. 



såframt det ej på samma gång tydligen visat sig, att han helt 

 och hållet litar sig till den periodiska lagen såsom en den orubb- 

 ligaste vetenskapliga sanning. »Were Mendeléeffs memoir 

 more generally read, and the methods he proposes more widely 

 applied, many fruitless researches would be avoided and many 

 important problem would be solved fare more readely than is 

 generally the case at present». Och dock, om Hr Carnelley 

 vore verkligt följdriktig i denna sin tillit, tro vi, att han icke 

 ett ögonblick skulle fasthålla vid ett tvåatomigt beryllium = 9,2, 

 ty den periodiska lagen fordrar for det grundämne, som skall 

 taga plats mellan Li = 7 och Bo ;= 11 atomvigten 8, hvilken 

 visar en regelbunden differens af 16 från Mg = 24, men denna 

 atomvigt = 8 tillkommer för visso icke beryllium. Vi hafva 

 visserligen haft och hafva ännu anledning nog att högt skatta 

 betydelsen af den periodiska lagen, tro gerna att densamma skall 

 vara mäktig af den vidsträcktaste utvecklijig och förmoda att 

 särskildt ett noggrannare studium af de sällsynta jordmetallernas 

 kemi skall rikta systemet med många nya fakta, förutsedda såväl 

 som oväntade; men den aktning, vi hysa för upphofsmannen till 

 denna lag förbjuder oss att antaga densamma blott och bart som 

 en trosartikel, utan manar oss att underkasta den en experimentel 

 granskning. 



Hvarje nytt faktum, som återfinnes i denna och nästföljande 

 uppsats, lemnar en ny bekräftelse på vår åsigt att berylljorden 

 är = Be^O^. Frågan om berylliums valens synes oss härmed vara 

 bragt till definitivt afgörande. Metallens atomvigt blir = 13,6 6, 

 men, såsom redan blifvit anfördt, den periodiska lagen kan icke 

 placera ett grundämne med denna atomvigt framför C = 12 bland 

 dess närbeslägtade element i systemet. Beryllium gör dock icke 

 ensam undantag härutinnan. För det grundämne som skall taga 

 sin plats mellan Sb := 122 och I = 127 fordrar nämligen den 

 periodiska lagen en atom vigt = 125. Till sina öfriga egenskaper 

 passar tellur förträffligt på detta ställe, men dess atomvigt är 

 för hög = 128. Ehuruväl nu detta tal, till följd af ett sådant 



