ÖFVJERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 80, N:0 6. 43 



missförhållande mellan teori och verklighet, i den periodiska 

 lagens intresse nyss af WiLLls ^) blifvit underkastadt en ex- 

 perimentel kritik, har det dock visat sig, att denna af BeRze- 

 Lius och senare af v. Hauer för telluren bestämda atomvigt 

 är fullkomligt noggrann. Tellur kan således lika litet som be- 

 ryllium inpassas i systemet. Och i sjelfva verket stannar det 

 ej blott vid dem. Upptäckten af en boracichlorid BoOCl^ 

 (COUNCLER-)) visar, att bor äfven förmår uppträda som fem- 

 värdigt grundämne, men bland element af ett sådant atom- 

 värde kan det för ingen del inpassas. Och när en gång de säll- 

 synta jordmetallernas kemi är utredd, hvar finna platser för alla 

 dessa grundämnen, hvilkas antal redan nu nått en förut oanad 

 höjd och utan tvifvel ännu mera kommer att ökas? Lemnande 

 åsido alla de talrika dithörande metaller, hvilkas atomvigter 

 ännu ej blifvit fastställda, anmärka vi, att svårigheterna redan 

 nu äro stora, ja oöfvervinneliga, när det dock endast gäller att 

 finna platser för erbium och ytterbium med deras noggrannt fixe- 

 rade atomvigter Er = 166, Yb = 173, hvarigenom deras fränd- 

 skap till andra närstående element kunde finna sitt uttryck. Till 

 följd af allt detta kan man väl våga det påståendet, att den 

 periodiska lagen i sitt nuvarande skick ingalunda kan sägas vara 

 ett adeqvat uttryck för vår närvarande kännedom om elementen. 

 Men då den, t. ex. genom de förändrade formlerna R^O^ i st. f. 

 RO för de sällsynta jordarterna och genom upptäckten af de 

 förutsagda grundämnena ekaaluminium och ekabor i gallium och 

 scandium, gifvit oss de mest slående bevis på, att sanningen 

 ofta blifvit träflad, torde man få hoppas, att denna teori måtte 

 kunna utvecklas så, att hon i sig kan upptaga och förklara 

 hvarje experimentelt fastställ dt faktum. 



') Liebigs Ann. 202, 242. 



2) Ber. d. deutsch, ehem. Gesellsch. XI, 1108. 



