50 NILSON OCH PETTERSSON, OM DE SÄLLSYNTA JORDAUTERNA. 



Molekylarvärmet och -volymen tor obundet vatten är = 18. 

 Man finner af ofvan anförda siffror, att dessa värden för det 

 vatten, som trädt i förening med de sällsynta jordmetallernas 

 sulfat lidit en utomordentlig minskning. I sjelfva verket är 

 molekylarvärmet och -volymen för vattnet i dessa salter ett 

 hittills okändt minimivärde. 



Vid en jemförelse mellan de ofvan angifna värdena finner 

 man lätt, att molekylarvärmet för sådana föreningar, som genom 

 isomorfiförhållanden stå hvarandra nära, tilltager, under det att 

 molekylarvolymen deremot aftager på samma gång som den in- 

 gående metallens atomvigt stegras. Detta framgår tydligen af 

 följande tahellariska öfversigt, som omfattar de isomorfa för- 

 eningarne dels af yttrium, erbium och ytterbium och dels af 

 lanthan och didym. 



Elementets atomvigt. 



Oxider. 



Vattenfria 

 sulfat. 



Vattenbaltiga 

 sulfat. 



Mol. 

 värme. 



Mol. 

 volym. 



Mol. 

 värme. 



Mol. 

 volym. 



Mol. 

 värme. 



Mol. 

 volym. 



Yttrium _. 



89,5 



23,29 



44,99 



61,60 



178,80 



137,91 



240,55 



Erbium 



166,0 



24,70 



43,98 



64,48 



168,5 7 



138,13 



240,25 



Ytterbium 



173,0 



25,45 



42,94 



65,8 7 



167,15 



139,11 



236,79 



Lanthan 



139,0 



24,42 



50,31 



66,90 



157,22 



— 



— 



Didym 



146,5 



27,62 



49,07 



68,96 



155,55 



— 



— 



Särskildt med afseende på berylljorden och frågan om hen- 

 nes sammansättning äro de i ofvanstäende tabeller anförda vär- 

 dena af största vigt; vi framhålla i detta hänseende att 1) syrets 

 atomvärme i berylljorden är identiskt med detsamma i lerjorden 

 och äfven föga differerar från samma värde i öfriga närstående 

 oxider, om man tecknar berylljorden Be-0^, [se härom föregående 

 uppsats], 2) att molekylarvärmet och molekylarvolymen för be- 

 rylljorden och lerjorden under samma förutsättning äro nära nog 

 identiska, likgiltigt om. lerjorden undersökes som kristalliserad 

 safir eller såsom amorft pulver och betraktar man Chrysoberyllen 



