53 



<)fversig;t af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1880. N:o 6. 



Stockholm. 



Analyser af tvenne miDeral från Långban. 

 Af G. Lindström. 



[Meddeladt den 9 Juni 1880.] 



Uti bandet III, N:o 13, af Geologiska Föreningens i Stock- 

 holm Förhandlingar, har Professor Nordenskiöld beskrifvit 

 tvenne blyhaltiga silikat från Långban, Hyalotekit och Ganomalit. 

 Vid granskning af de sändningar, som Riksmusei Mineralogiska 

 afdelning under de sednaste åren förvärfvat från Långban, har 

 jag haft tillfälle att iakttaga och undersöka ett tredje bly- 

 silikat, ännu blyrikare än de två förut kända. För mineralets 

 egenskaper och sammansättning får jag lerana följande redo- 

 görelse. 



Färgen svart till svartgrå, efter anlöpning något dragande i 

 blått. Pulvret gröngrått. Glansen metallglans till fettglans. 

 Ogenomskinligt äfven i ganska tunna splittror. Brottet jemnt 

 till flatniussligt. Inga för blotta ögat märkbara genomgångar 

 eller spår till kristallisation. Hårdheten = 6,5. Eg. vigten 

 ^5,73 ^). Sönderdelas af salpetersyra. 



För blåsrör smälter mineralet under kokning till en svart 

 kula. Vid smältning med soda på kol erhållas blykulor och bly- 

 beslag. Ger med borax i oxidationslågan ett i värme rödbrunt, efter 

 afsvalning gult glas, som i reduktionslågan antager en smutsigt 

 brungrön färy. Vid större tillsats blir perlan i yttre lågan starkt 

 rödbrun, äfven efter afkylning, i inre lågan svart och ogenom- 

 skinlig. Med fosforsalt erhålles kiselskelett. 



') Eg. vigten är något för låg, emedan det icke var möjligt att till bestäm- 

 ningen erhålla mineral, fullt fritt från magnetit och granat. Felet kan dock 

 icke vara annat än obetydligt. 



