24 A. W. MALM, OM MORIP-ORRE. 



dertill ej utförda med den noggranhet, som en så invecklad fråga 

 kräfver för en vetenskaplig utredning. Ett ej obetydligt material 

 härför ligger i tryck, samladt från observationer på våra hus- 

 djur och kultiverade växter. Från vildmarken deremot har man 

 ej, åtminstone från djurskaran, mycket att berätta, hvadan hvarje 

 hithörande bidrag derifrån måste af naturforskaren anses såsom 

 välkommet. 



Efter dessa betraktelser öfver särskildt de hos oss före- 

 kommande och iakttagna hybriderna mellan arter tillhörande 

 Orr- och Ripslägtet, öfvergår jag till beskrifning af den fogel 

 bland sådana, som närmast gifvit anledning till denna fram- 

 ställning. Jag vill då äfven i korthet jemföra honom med dess 

 stamförvandter, således med Orren och Moripan, exemplar af 

 den förre från Göteborgstrakten, af den senare, för några år 

 sedan erhållen från Skotland, då Naturhistoriska Museum i 

 Göteborg ända hittills ej varit så lyckligt att erhålla något enda 

 exemplar af den häromkring inplanterade Moripan. Jag har i 

 sanning ej heller på minsta vis gifvit anledning till, att något 

 exemplar för Museets räkning skulle fällas. Det hade likväl nu 

 kanske varit af intresse att ega ett sådant härifrån; men det 

 par utaf Moripa från Skotland, som Museum eger, är emellertid 

 i det goda skick, att det ej lemnar något öfrigt att önska. 



Den föreliggande Moriporren har följande utseende: 



Näbb och klor svarta; dessa senare med hvitaktiga inkanter. 

 Näbbets storlek kommer närmast Orrhönans; formen, utmärkt 

 genom den jemförelsevis tjockare näbbroten, liknar deremot mer 

 Orrtuppens. I alla afseenden är näbbet mycket afvikande från 

 Moripans korta och trubbiga näbb, samt till volym nära dubbelt 

 större än detta. Klornas längd, både den absoluta och relativa, 

 öfverträffar deremot Orrens och liknar mest Moripans, äfven 

 derutinnan att de äro mer raka, det är ej så starkt neråtböjda 

 som hos Orren. 



Den röda, nakna fläcken öfver ögat är dubbelt så lång och 

 något mer än hälften så bred som ögats diameter. Han är öfver 

 allt försedd med papiller, af h vilka likväl de, som förekomma 



