Öt^VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:0 8. 23 



varo har på senare åren blifvit bestridd df ScHElBLER ^) och 

 Erlenmeyer -) och senast af Claesson. Den sistnämnde gör 

 det troligt, att antagandet af isomera etyisvafvelsyror föranledts 

 deraf, att man arbetat med saltlösningar, som varit förorenade 

 af neutral svafvelsyreeter, som vid uppvärmning vid närvaro af 

 vatten lätt sönderfaller under bildning af fri svafvelsyra ^), 



Om Regnaults altionsyra *), hvilkens existens redan Mag- 

 nus synes betvifla ^), yttrar Erlenmeyer, att den enligt de 

 hittills anstälda försöken är en blandning af de isomera syrorna, 

 etylsvafvelsyra och isetionsyra ^). 



Jag har vid framställningen af efterföljande etylsulfat i all- 

 mänhet utgått från bariumsaltet, som bekommits från firman 

 Robiquet, Boyveau & E. Pellitier i Paris. 



Kalium-etyl-sulfat, 



Genom sönderdelning af bariumetylsulfat med kaliumsulfat. 

 Den i exsiccator koncentrerade lösningen sattes i fria luften. 

 Då kristaller började visa sig vid kanten af kristallisationskärlet, 

 omskakades lösningen, då genast en del af saltet utkristalliserade 

 i fjäll (anal. 1, 2 och 3). I moderluten uppstodo i fria luften 

 stora, snedvinkliga, ända till tumslånga, tunna taflor (anal. 4). 

 Saltet var efter 2Y2 års förlopp fullkomligt osönderdeladt. 



Analyser: 



1. 0,49 9 1 gram gaf 0,2 631 gram kaliumsulfat. 



2. 0,35 93 gram gaf 0,1892 gram kaliumsulfat. 



3. 0,5316 gram gaf 0,7 5 08 gram bariumsulfat. 



4. 0,3159 gram gaf 0,1673 gram kaliumsulfat. 



I procent funnet: beräknadt: 



1. ' 2. 3. 4. 



Kalium 23,66 23,63 23,77 23,8S 



Svafvel 19,39 19,50. 



') Ber. chem. Ges. 5, 446 (1872). 



2) Ann. Chem. Pharm. 162, 386 (1872). 



') Claesson: Om alkoholernas snlfat, 30. 



*) Ann. Pharm. 25, 43 (1838). 



») PoGG. 47, 523 (1839). 



«) Ann. Chem, Pharm. 162, 387 (1872). 



