ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 80, N:0 9. 5 



förminskas således i någon mån af extraströmmarne och stor- 

 leken af detta förminskande måste tillväxa, ju hastigare skifvau 

 vrides omkring, det vill säga ju flera öppningar och slutningar 

 ske på en gifven tid ^). Extraströmmarnes storlek beror natur- 

 igtvis dessutom af galvanometerrullens beskaffenhet och af mot- 

 ståndet i ledningsbanan. Om man derföre med depolarisatorn 

 undersöker polarisationens storlek i tvänne vätskefylda rör, af 

 hvilka det ena är vidare än men föröfrigt lika med det andra, blir 

 verkan af extraströmmarne mindre i det smalare röret, emedan 

 motståndet der är större. Om afseende icke göres härpå, uppstår 

 ett fel vid mätningen, som enligt Hr DoRNS åsigt skulle kunna 

 bidraga till förklaring af olikheten emellan de ofvannämnda 

 försöksresultaten. 



Den tredje felaktigheten hos det ifrågavarande instrumentet 

 skulle enligt Hr DoRN bestå deri, att detsamma visar laddnings- 

 fenomen, hvarigenom strömstyrkan ökas i samma mån som skifvan 

 vrides hastigare omkring. De båda mot hvarandra stälda, af 

 buxbomplattan skilda, messingsskifvorna bilda nemligen ett slags 

 kondensator, som laddas af strömmen och ökar dess styrka. 

 Såsom nyss nämndes bör noga märkas, ait verkan häraf äfven 

 tilltager med dan hastighet, hvarmed depolarisatorsskifvan vrides 

 omkring. 



Nu blir frågan, om dessa felaktigheter verkligen ägde rum 

 vid det sätt, hvarpå jag begagnade det meranämnda instrumentet, 

 och om den anmärkta olikheten mellan Hr DoRNS och min 

 undersökning deraf kan förklaras. 



Som det var omöjligt att på förhand inse, huru många 

 strömvexlingar i sekunden skulle behöfvas, på det att polarisa- 

 tionen helt och hållet skulle försvinna, försåg jag depolarisatorn 

 vid dess första konstruktion med en utvexling, så att, då vefven 

 vreds omkring en gäng i sekunden, gick den ofvannämnda bux- 



') Extraströmmarne kunna göras oskadliga, om en brygga med större eller 

 mindre motstånd sättes framför galvanometern, hvarigenom äfven den extra- 

 ström, som uppstår vid öppnandet får tillfälle att utveckla sig. De båda 

 strömmarne upphäfva då hvarandras verkningar, åtminstone i det allra när- 

 maste. 



