ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1880, N:0 9. 37 



pyriform axis»), hvarpå den åter vidgar sig för att öfverst sluta 

 med en pyramidlik spets (»the pyramidal axis», se fig. 3). Det 

 förtjenar likvisst anmärkas, att Williamson endast funnit ett 

 par exemplar, visande denna sistnämnda, och då det tydligaste 

 fanns helt och hållet isoleradt i bergarten, är dess sammanhörig- 

 het med Williamsonia ej fullt säker. Dock tror W. sig hafva 

 funnit rudimenter härtill äfven inom fjällomgifna capitula. Denna 

 omständighet, som för tolkningen af, organen visserligen är af 

 underordnad vigt, torde helst böra betraktas såsom oafgjord; 

 säkert är dock, att några capitula, för hvilka längre fram skall 

 redogöras, icke uppåt voro förlängda utan af nästan klotlik form. 

 Axeln i det päronlika partiets inre är vanligen upplöst, så att 

 endast en hålighet i bergarten betecknar dess form och plats 

 (se fig. 1), men de organ, hvilka den uppburit, hafva varit fa- 

 stare och äro derför ofta i behåll. Dessa organ — hvilka af 

 Williamson kallas »celler», och hvilka han ansåg för manliga 

 — bestå af nästan hårfina tätt intill hvarandra packade, rör- 

 eller staflika, enligt W. i tvärsnitt sexkantiga, kroppar, på axelns 

 nedre del fastade vinkelrätt mot ytan. Denna form, de af fjällbe- 

 täckta skaft uppburna capitula, hvilkas af förlängda kransställda 

 tjäll bestående involucrum omsluter det »cellerna» uppbärande 

 päronlika partiet, ansågs af Williamson för de manliga kottarne 

 af Zamites gigas, under det att några andra högst sällsynta organ, 

 hvilka längre fram skola omnämnas, tolkades såsom de feminina. 

 När Williamson sammanförde de i fråga varande organen 

 med nyssnämnde blad, säger han, att det i annat fall vore svårt 

 att förstå till h vilken växt de skulle höra, ty med undantag af 

 Zamites gigas och några andra cycadeer, funnos i samma lager 

 endast barrträd och ormbunkar, till hvilka de ju i alla händelser 

 icke kunde räknas. Och dessa föremål äro ej sällsynta, om de 

 dä tillhört någon annan växtgrupp, hvarför finnas ej blad af 

 dem? Denna invändning är visserligen rigtig, men kunde man 

 påvisa, att de öfverensstämde med växter, som ej ega andra 

 blad än de fjäll, hvilka betäcka stammen och omsluta blommorna, 

 måste den i och med detsamma förlora sin betydelse. En sådan 



