38 NATHORST, NÅGRA ANM. OM WILLIAMSONIA, CARRUTHERS. 



öfverensstämmelse tyckes nu verkligen förefinnas mellan Wil- 

 liamsonia och vissa af de parasitiska fjällbetäckta balanophore- 

 erna, isynnerhet Langsdorffia och Thonningia. Båda dessa äro 

 dioika, den af spiralställda fjäll beklädda stjelken vidgas uppåt 

 och uppbär ett mer eller mindre klotformigt capitulum, omgifvet, 

 på sätt vidfogade afbildningar (fig. 14 — 18, 22) visa, af de öfverst 

 något förlängda och nästan kransställda fjällen. Hos de manliga 

 exemplaren af Langsdorjßa beklädes capitulum af de med en 

 tydlig 3-flikad kalk försedda, skaftade, manliga blommorna, under 

 det att dessa hos Thonningia (fig. 18) sitta i spetsen af det föga 

 utvecklade capitulum, dolda af fjällen och bestå af med hvarandra 

 knippevis hopväxta 3 — 6 ståndare, hvilka nederst hysa ett 

 par små rudimentära fjäll såsom den enda antydan till kalk- 

 bladen. De feminina capitula äro hos båda slägtena ungefär 

 likartade, de betäckas af de tätt packade nästan hårfina, rörlika 

 honblommorna, hvilka, såsom alltid inom de typiska formerna 

 af denna familj, utgöras af en naken pistill utan spår till hylie. 

 Jemför man nu dessa feminina capitula med capitula af Wil- 

 Uamsonia, så visar sig en särdeles stor öfverensstämmelse: stjel- 

 ken med de spiralställda fjällen, involucrum och slutligen sjelfva 

 »cellerna» kring den päronformade axeln förete analog byggnad. 

 Endast den först vidgade och sedan pyramidformiga förlängnin- 

 gen af axeln visar en olikhet, men det finnes såsom förut nämnts 

 äfven exemplar af Williamsonia, hos hvilka en sådan förlängning 

 icke är för handen. Feistmantel har afbildat ett sådant exem- 

 plar frän Indien, af hvilket här en kopia bifogas (fig. 4), och 

 ehuru texten ej lemnar någon upplysning om detta exemplars 

 närmare byggnad, kan det väl svårligen anses för annat än ge- 

 nomskärning af capitulum. Med undantag af dimensionerna, 

 hvilka hos den fossila arten äro större, kan man väl knappast 

 begära större öfverensstämmelse mellan analogt bygda växter, 

 och jag tvekar derför icke att uttala den åsigten, att hvad man 

 hittils känner om Williamsonias byggnad talar för att densamma 

 är en med Thonningia närmast beslägtad balanophoré. Sist- 

 nämnda slägte måste nemligen före Langsdorffia komma i be- 



